Справа № 140/35321/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/35321/23 пров. № А/857/7551/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року ( головуючий суддя Андрусенко О.О., м. Луцьк ) у справі №140/35321/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій та бездіяльності протиправними,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у підготовці та наданні позивачу, а також направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, оновленої довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премії в розмірі станом на серпень 2019 року за посадою помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №2 Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області, перебуваючи у спеціальному званні старший сержант поліції, а також відомостей про інші розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку з 01.09.2019 основного розміру пенсії; зобов`язати підготувати та надати позивачу, а також направити до ГУ ПФУ у Волинській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення із зазначенням надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премії в розмірі станом на серпень 2019 року за посадою помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №2 Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області, перебуваючи у спеціальному званні старший сержант поліції, а також відомостей про інші розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку з 01.09.2019 основного розміру пенсії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також не досліджено всіх обставин, що мають значення для справи.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що згідно наказу ГУ НП у Волинській області від 14.12.2018 №363 о/с позивач звільнений із служби та з 31.12.2018 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Зазначає, що починаючи із серпня 2019 року було введено новий вид грошового забезпечення - надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у певному відсотковому відношенні, яка була відсутня у його грошовому атестаті та у довідці про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а також збільшено розмір премії у відсотковому відношенні. Зазначає, що листом керівництва Національної поліції від 26.07.2019 №8714/09/29-2019 рекомендовано начальникам ГУНП в областях установлювати виплату надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським, починаючи із серпня 2019 року. Покликаючись на частину вісімнадцяту статті 43 Закону №2262-ХІІ, вважає, що, починаючи з серпня 2019 року він має право на отримання пенсії, розрахованої виходячи з розміру надбавки за специфічні умови проходження служби та щомісячної премії, у розмірі, які були визначені у серпні 2019 року за його посадою станом на день звільнення зі служби.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, відповідно до наказу ГУНП у Волинській області від 14.12.2018 №363 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №2 Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області, з 30.12.2018 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 (через хворобу) Закону України Про Національну поліцію.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області та з 31.12.2018 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ, що підтверджується протоколом за пенсійною справою (НПУ) від 31.12.2018, довідкою ГУ ПФУ у Волинській області від 30.08.2023 №4239.

Відповідно до протоколу за пенсійною справою (НПУ) від 31.12.2018 для обчислення пенсії позивача при її призначенні враховано такі види грошового забезпечення: посадовий оклад - 1900,00 грн, оклад за військовим званням 1000,00 грн, надбавка за вислугу років (20%) 580,00 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі премія (113,794 %) 3834,88 грн.

12.09.2023 позивач звернувся до ГУНП у Волинській області із заявою, в якій просив видати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, із зазначенням у ній надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції (надбавки, доплати, підвищення та премії), а також відомостей про інші розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, за його посадою станом на день звільнення зі служби, для перерахунку основного розміру пенсії з 01.09.2019.

Листом від 19.09.2023 №1187/04/29-2023 ГУНП у Волинській області повідомило, що у період з часу звільнення позивача зі служби в поліції (30.12.2018) по даний час нормативні документи щодо перерахунку пенсій пенсіонерам поліції не приймались. До ГУНП у Волинській області будь-які розпорядчі документи та листи Національної поліції щодо перерахунку пенсій пенсіонерам поліції не надходили, у зв`язку з цим довідки щодо грошового забезпечення для перерахунку пенсій не видавались та не видаються. Правові підстави для оформлення довідки про грошове забезпечення за займаною позивачем посадою та направлення її до ГУ ПФУ у Волинській області для перерахунку пенсії відсутні.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі також -Закон № 2262-ХІІ), нормами якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону проводиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови і порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для його проведення.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (далі - Постанова №393, в редакції чинній на момент звільнення позивача зі служби) визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідного окладу за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), окладу/доплати за військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки/доплати за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Частиною вісімнадцятою статті 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

11.11.2015 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 988, пунктом 1 якої встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

За змістом підпунктів 1, 2 пункту 4 Постанови №988 надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення: установлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби; здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Відповідно до приписів статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» та Постанови № 988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджено Порядок № 260.

Пунктом 3 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядком № 260, зокрема, установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7); надбавка за почесне звання «заслужений» (пункт 8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9); доплата за вчене звання (пункт 10); доплата за службу в нічний час (пункт 11).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Порядку № 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України. Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення. Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

Отже, Порядок №260 не встановлює нові види грошового забезпечення поліцейських та не змінює їх розміри, а лише визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції відповідно до визначених Постановою № 988 розмірів та видів.

Як вже було встановлено, позивач з 31.12.2018 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Судом першої інстанції враховано, що розмір пенсії позивача при призначенні було обчислено відповідно до вимог статті 43 вказаного Закону, на підставі грошового атестата від 07.03.2019 №12 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 07.03.2019 №12, які видані ГУ НП у Волинській області, з урахуванням премії у розмірі 113,794 % - 3834,88 грн.

Зі змісту грошового атестату від 07.03.2019 №12 вбачається, що надбавка за специфічні умови проходження служби була включена до грошового атестату для обчислення пенсії та визначена у розмірі 0 грн.

Таким чином, оскільки позивач не отримував вказану надбавку, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що нарахування її після звільнення зі служби в поліції є безпідставним.

Водночас, як вірно встановив суд першої інстанції, встановлення поліцейському за посадою, з якої звільнився позивач, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премії у більшому розмірі не є введенням нових додаткових видів грошового забезпечення для відповідної категорій осіб в розумінні частини вісімнадцятої статті 43 Закону №2262-ХІІ, а відтак не зумовлює виникнення підстав для перерахунку пенсії.

Покликання апелянта на лист Національної поліції України від 26.07.2019 №8714/09/29-2019, як на підставу для видачі нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказаний лист не є нормативно-правовим актом і відповідно не є підставою для видачі довідки станом на серпень 2019 року.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 311, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі №140/35321/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар