Справа № 120/15767/23
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 липня 2024 р. Справа № 120/15767/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

12.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з грудня 2022 року.

Вказав, що у серпні 2023 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату грошового забезпечення та всіх одноразових виплат при звільненні за період з 01.02.2020 року по день звільнення зі служби, враховуючи розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2020 року. Крім цього, просив виготовити оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року із зазначенням розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Постановою №704 та направити таку довідку для подальшого перерахунку пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

25.08.2023 року відповідач листом №4701-4633/47-17 відмовив у перерахунку грошового забезпечення та виготовленні оновленої довідки у зв`язку із відсутністю правових підстав.

На переконання позивача, його право на перерахунок складових грошового забезпечення з 01.02.2020 року та на отримання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року є беззаперечним, оскільки обумовлене підвищенням прожиткового мінімуму та, відповідно, зміною грошового забезпечення, у зв`язку із чим, він звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 17.10.2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

31.10.2023 року на виконання вимог ухвали суду позивач подав заяву на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.11.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що бюджетні асигнування (щодо розрахунку посадових окладів осіб рядового та начальницького складу ДСНС за тарифними розрядами з визначенням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року у 2020-2021 роках, від головного розпорядника бюджетних коштів та відповідального виконавця бюджетних програм, не надходили, оскільки такі видатки державного бюджету не були передбачені за відповідними бюджетними програмами.

Крім цього вказав, що за відсутності факту зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, правові підстави для звернення із відповідною заявою про надання довідки про перерахунок раніше призначеної пенсії та її перерахунок, відсутні.

З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

Одночасно, 21.11.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Обґрунтовуючи подане клопотання вказав, що відповідно до частини 5 статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Ухвалою суду від 27.11.2023 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення виявленого судом недоліку позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої у відповідності до статті 167 КАС України, із наданням відповідних доказів поважності причин пропуску такого строку.

05.12.2023 року на адресу суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду, обґрунтовуючи яку вказав, що з метою з`ясування питання дотримання його права на виплату грошового забезпечення в належному розмірі, позивач звернувся до відповідача із заявою 18.08.2023 року.

Відповідь з інформацією про нараховане грошове забезпечення отримав 05.10.2023 року, відтак, на переконання позивача, до суду звернувся в межах строку, визначеного статтею 233 КзПП України.

Ухвалою суду від 11.12.2023 року строк звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 визнано таким, що не пропущений та продовжено розгляд адміністративної справи.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

Позивач проходив службу цивільного захисту в органах ДСНС України у Вінницькій області.

Наказом Головного управління ДСНС України у Вінницькій області (по особовому складу цивільного захисту) від 02.12.2022 року № 754 звільнено зі служби цивільного захисту полковника ОСОБА_1 , начальника 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Вінницькій області, за пунктом 176 підпункту 2 (за віком) відповідно до "Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593.

Відповідно до наказу Головного управління ДСНС України у Вінницькій області (особового складу) від 05.12.2022 року № 639-оп позивача виключено з кадрів ДСНС України та знято з усіх видів забезпечення з 05.12.2022 року.

Враховуючи те, що протягом 2020-2022 грошове забезпечення позивача нараховувалося та виплачувалося з розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, 18.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату грошового забезпечення та всіх одноразових виплат при звільненні за період з 01.02.2020 року по день звільнення зі служби, враховуючи розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2020 року. Крім цього, просив виготовити оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року із зазначенням розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Постановою №704 та направити таку довідку для подальшого перерахунку пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

25.08.2023 року відповідач листом № 47 01-4633/47-17 відмовив у перерахунку грошового забезпечення та виготовленні оновленої довідки у зв`язку із відсутністю правових підстав.

На переконання позивача, його право на перерахунок складових грошового забезпечення з 01.02.2020 року та на отримання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року є беззаперечним, оскільки обумовлене підвищенням прожиткового мінімуму та, відповідно, зміною грошового забезпечення, у зв`язку із чим, він звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Тобто, на момент набрання чинності постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Відтак, станом на 01.03.2018 пункт 4 постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Правовий висновок щодо застосування норм пункт 4 постанови № 704 у редакції змін згідно із пунктом 6 постанови № 103, який є релевантним до спірних правових відносин, зроблено Верховним Судом у постанові від 02.08.2022 (справа № 440/6017/21).

У вказаній постанові Суд касаційної інстанції сформував таку правову позицію:

... зазначення у пункті 4 постанови № 704 в формулі обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму для працездатних осіб) як розрахункової величини для їх визначення, не суперечить делегованим Уряду повноваженням щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII.

Однак Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили".

При цьому колегія суддів Верховного Суду зазначила, що пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року (що узгоджувалося із нормою пункт 4 постанови № 704 у редакції змін згідно із пунктом 6 постанови № 103).

У свою чергу, Закон України від 14.11.2019 № 294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" (далі - Закон № 294-IX) та Закон України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" № 1082-IX таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2020 та 2021 роки, відповідно, не містять.

Тобто, положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом № 294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Підсумувавши Верховний Суд дійшов висновку, що з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік (2020, 2021), у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.

Тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням (та похідних від них розмірів грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та одноразової грошової допомоги у зв`язку із звільненням з військової служби) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік згідно Законів України Про Державний бюджет України на відповідний рік).

Враховуючи наведене суд доходить переконання, що дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області щодо обчислення та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.02.2020 по день звільнення, одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020 Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", станом на 01.01.2021 Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та станом на 01.01.2022 Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", є протиправними.

Відтак відповідача належить зобов`язати здійснити перерахунок та доплату позивачу спірних грошових виплат з урахуванням вже виплачених сум.

Щодо вимоги про перерахунок та оформлення довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та направлення її до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для проведення подальшого перерахунку основного розміру пенсії з моменту її призначення, суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що позивача звільнено зі служби у грудні 2022 року, а тому роком призначення пенсії і роком за який він намагається отримати оновлену довідку про розмір перерахованого грошового забезпечення є 2022 рік.

Через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" та похідне від цього зростання розмірів грошового забезпечення, розрахунковою величиною для якого є прожитковий мінімум, у позивача виникло право на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення у 2022 році виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-XII та право на перерахунок пенсії на їх підставі.

При цьому, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.

Тому, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Отже, як наслідок зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року у позивача виникло право на отримання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за 2022 рік за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на 2022 рік).

Відтак, відмовляючи позивачу в оформленні довідки про розмір грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-XII, положень постанови № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови № 704, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з моменту призначення пенсії, відповідач діяв протиправно, що є підставою для задоволення позову у цій частині.

Порушене право позивача підлягає захисту у спосіб зобов`язання відповідача оформити та надіслати вказану вище довідку до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України.

Щодо вимоги обов`язкового урахування зазначених у грошовому атестаті відсоткових розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення надбавки, доплати, підвищення) та премії, то суд зазначає, що достатнім для захисту його прав та подальшого перерахунку пенсії буде оформлення довідки про перерахований розмір грошового забезпечення, адже згідно Порядку № 45 ця довідка вважається самостійною підставою для перерахунку пенсії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов задоволено частково судові витрати понесені позивачами у даній справі у розмірі 1073,60 грн. підлягають відшкодуванню в сумі грн., пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.02.2020 по день звільнення, одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020 Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", станом на 01.01.2021 Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та станом на 01.01.2022 Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік".

Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.02.2020 року по день звільнення, одноразову грошову допомогу при звільненні, матеріальну допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням визначеного шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", станом на 01.01.2021 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та станом на 01.01.2022 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та із урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області щодо не виготовлення та не надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з моменту призначення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з моменту призначення пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 800 грн. (вісімсот гривень ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 11, м. Вінниця, 21021, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 11, м. Вінниця, 21001, )

Суддя Дончик Віталій Володимирович