Справа № 620/18801/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про:

визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до загальної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, 03 років 00 місяців 04 днів вислуги років на пільгових умовах та у відмові у складанні подання і направленні документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

зобов`язання Головне управління Національної поліції в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до загальної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, 03 років 00 місяців 04 днів вислуги років на пільгових умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського, складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" та здійснити підготовку і подання документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській, області для призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно, до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 за номером 3-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за номером 135/13402.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що має достатню кількість років вислуги у пільговому обчисленні, однак відповідачем незаконно відмовлено в підготовці та поданні до органів пенсійного фонду документів для призначення пенсії з підстав недостатньої календарної вислуги років.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 19.06.2024.

Розгляд апеляційної скарги 19.06.2024 не здійснювався, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Розгляд апеляційної скарги призначено на 17.07.2024.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 08.11.2023 № 556-ос позивача було звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 16).

Згідно змісту зазначеного наказу, вислуга років позивача станом на день звільнення становить календарна: 22 років 02 місяців 22 днів; пільгова: 03 років 00 місяці 04 днів.

Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області з заявою від 27.11.2023, в якій просив оформити та направити до відповідного органу Пенсійного фонду України у Чернігівській області документи для призначення пенсії (а.с. 38-40).

Листом від 06.12.2023 № 30/К-124, відповідач повідомив позивачу, що відповідно до витягу з наказу про звільнення вислуга позивача станом на 08.11.2023 не відповідає умовам, зазначеним у пункті «а» статті 12 Закону, Головне управління Національної поліції в Чернігівській області не має підстав для складання відповідного подання та підготовки документів для призначення пенсії та для передачі їх до ГУ ПФУ в Чернігівській області (а.с. 52).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не оформлення та не подання документів для вирішення питання призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що станом на дату звільнення позивача зі служби в Національній поліції, а також звернення позивача із заявою до відповідача щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області для призначення пенсії за вислугу років за Законом, діяла нова редакція пункту 3 Порядку № 393, відсутні підстави для зарахування на пільгових умовах позивачу часу проходження служби, протягом якого він проходив службу у підрозділах міліції особливого призначення та брав участь в антитерористичній операції, до вислуги років для призначення пенсій, оскільки такі періоди враховується тільки для визначення розміру пенсії.

Оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то відповідач правомірно відмовив позивачу у задоволенні його вимог щодо оформлення та направлення документів.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, зарахування часу проходження служби, впродовж якого позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території Донецької та Луганської областей, має зараховуватися у трикратному розмірі при призначенні пенсії за вислугу років. Зважаючи на те, що в період проходження позивачем служби в підрозділах карного розшуку УМВС України в Чернігівській області з 16.02.2006 по 16.06.2011, тобто на момент набуття вказаного стажу (вислуги) нормами було передбачено зарахування часу проходження служби для призначення пенсій на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця, можна дійти висновку про наявність підстав для включення до вислуги років позивача на пільгових умовах (один місяць служби за півтора місяця) періоду проходження служби з 16.02.2006 по 16.06.2011.

Крім того, нормами ст. 24 Закону України № 1058, ст. 57 Закону України №1788, Положення № 530, наказу Міністерства внутрішніх справи України від 14.11.2007 № 431, які є чинними на даний час, передбачено пільговий порядок обчислення стажу роботи при визначенні права на пенсію за вислугу років.

Зміни до Законів України №2262-ХІ, № 1058, № 1788 щодо пільгового порядку обчислення стажу (вислуги) при визначенні права на пенсію за вислугу років не вносилися, а тому посилання суду першої інстанції на Постанову № 393 в редакції після 19.02.2022 є помилковими.

Також, апелянт вказує на те, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію та членів їх сімей визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон).

Відповідно до положень статті 1 Закону, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Умови призначення пенсії за вислугу років визначено статтею 12 Закону.

Приписами пункту «а» статті 12 Закону, передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

За змістом статті 17-1 Закону, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Слід звернути увагу на те, що за пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393», (набрала чинності 19.02.2022 та була чинною на момент звільнення позивача 08.11.2023) (далі - Постанова № 393), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду, служба в Національній поліції.

Так, підпунктами «а» та «в» пункту 3 Постанови № 393 (в редакції, чинній до 19.02.2022) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; в) один місяць служби за півтора місяця: у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Разом з тим, порядок обчислення календарної вислуги на пільгових умовах зазнав певних змін.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393» (набрала чинності з 19.02.2022) внесені зміни до пункту 3 Постанови № 393, а саме передбачено зарахування на пільгових умовах певних періодів до вислуги років лише для визначення розміру пенсії.

Після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393», і стаття 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і Постанова № 393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393» усунуто розбіжності між Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постановою № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Колегія суддів враховує правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, за змістом якої, для призначення пенсії за вислугу років за Законом календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.

Також, Верховний Суд від 07.09.2023 у справі № 560/9478/22 зробив наступні правові висновки: "…41. Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, Верховний Суд вважає за необхідне сформулювати такі правові висновки у спірних правовідносинах: - постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393" усунуто розбіжності між Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постановою № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". - виходячи з положень статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови № 393 визначає, що певні періоди, зокрема час проходження служби на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови…".

Як слідує з матеріалів справи, на час звільнення позивача зі служби, діяла редакція Порядку № 393, яка не передбачала пільгове зарахування вислуги років, тому висновки Верховного Суду щодо застосування Порядку № 393, викладені у постановах від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22 та від 11.09.2023 у справі № 480/4827/22, ґрунтуються на подібному до даної справи правовому регулюванні, а тому, мають бути враховані при розгляді цієї справи, оскільки у цій справі позивач звільнений під час дії Порядку № 393 в редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.

Щодо посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 03.03.2021 по справі № 805/3923/18-а, колегія суддів зазначає.

Приймаючи висновок, викладений у постанові від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а, Верховний Суд виходив з того, що редакція пункту 3 Постанови № 393, чинна на момент розгляду справи № 805/3923/18-а, на відміну від статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачала можливість зарахування пільгової вислуги років до стажу для призначення пенсії за вислугу років, оскільки абзац 1 пункту 3 Постанови № 393 до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» встановлював, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах […] час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів […], тож суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не було враховано приписи підзаконного нормативно-правового акту.

Ураховуючи те, що висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а та і в постанові від 25.05.2022 по справі №480/4643/20 ґрунтуються на іншому правовому регулюванні, то колегія суддів прийшла вважає, що не можуть бути враховані при розгляді цієї справи, оскільки втратили свою актуальність для цього спору.

З огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, а також враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року в справі № 755/10947/17 відповідно до якої, під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, врахуванню в межах даної справи підлягають наведені вище правові позиції Верховного Суду.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки календарна вислуга років позивача станом на час звільнення становила менше 25 років, у відповідача відсутні підстави для оформлення та надсилання відповідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Ураховуючи те, що станом на дату звільнення позивача зі служби в Національній поліції, а також звернення позивача із заявою до відповідача щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області для призначення пенсії за вислугу років за Законом діяла нова редакція пункту 3 Порядку № 393, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зарахування на пільгових умовах позивачу часу проходження служби, протягом якого він проходив службу у підрозділах міліції особливого призначення та брав участь в антитерористичній операції, до вислуги років для призначення пенсій, оскільки такі періоди враховується тільки для визначення розміру пенсії (вислуга років позивача станом на день звільнення становила 22 роки 02 місяці 22 дні, що недостатньо для призначення пенсії за статтею 12 Закону).

Позовні вимоги задоволенню не підлягають. Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Ю.К. Черпак