Справа № 420/16110/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 липня 2024 року

м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 про відмову у звільненні ОСОБА_1 з військової служби;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 31.05.2023 ОСОБА_1 , який був мобілізований в лютому 2022 року, в травні 2023 року подав рапорт про звільнення у зв`язку з тим, що необхідно надавати допомогу своїй дружині, яка має третю групу інвалідності, з посиланням на абз. 4 пп.2 п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", відповідно до якого військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації,... звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини: "у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю"... Позивач стверджує, що не зважаючи на групу інвалідності у дружини (чоловіка), з військової служби підлягають звільненню мобілізовані військовослужбовці, у яких є дружина (чоловік) з будь-якою групою інвалідності. Отже, наявність у ОСОБА_1 дружини із третьою групою інвалідності в силу абз. 4 пп."г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" є достатньою підставою для звільнення позивача з військової служби.

Ухвалою суду від 10.07.2023 відкрито спрощене провадження у справі, вирішено розглядати справу без виклику представників сторін в письмовому провадженні.

21.07.2023 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. Приписами ч. 4 статті 26 вказаного Закону не передбачено такої підстави для звільнення військовослужбовців - наявність у дружини третьої групи інвалідності у як під час дії особливого періоду так і під час воєнного стану. Всі підстави для звільнення, які передбачені ч. 4 ст. 26 Закону стосовно інвалідності у відповідних категорій осіб, які в свою чергу перебувають у відповідних відносинах з військовослужбовцями, ставляться в залежність від наявності саме певної групи інвалідності. Крім того, якщо в підпункті "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", залишити сполучник "та", то виходить наступна підстава: у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю 1 чи II групи, 1 навпаки, якщо залишити сполучник "або", то виходить така підстава для звільнення: у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю 1 чи II групи. Так, приписами ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" не передбачено такої підстави для звільнення військовослужбовців - наявність третьої групи інвалідності у дружини (чоловіка) як під час дії особливого періоду так і під час воєнного стану.

Також відповідач зазначає, що солдат ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину 26.01.2023, призупинено військову службу, виплату грошового забезпечення, що підтверджується наказом від 22.06.2023 № 178 командира військової частини. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 21.06.2023 №112-РС. позивач виключений з усіх видів забезпечення з 26.01.2023, облікові документи направлено до четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, рапорт про звільнення позивач подавав поштовим зв`язком, після самовільного залишення місця служби.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України " Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

У силу ч.4 ст. 9, 90, 211, 242 КАС України рішення суду має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Тому дотримання судом вимог ст.129 Конституції України зумовлює виникнення потреби у витребуванні за ініціативою суду доказів у цілях встановлення як об`єктивної істини, так і факту існування порушеного права (ущемленого інтересу) заявника.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За змістом частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд вважає за необхідне витребувати додаткові докази.

Згідно з частинами 6, 7 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. 80, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позивачу надати суду відомості про перебування його після самовільного залишення військової частини 26.01.2023, чи поновлена його військова служба на сьогодні.

Витребувати від військової частини НОМЕР_1 письмові пояснення про те, де на сьогодні знаходиться ОСОБА_1 , його правовий статус, причини розгляду рапорту про звільнення в червні 2023 року в той час як ОСОБА_1 вже був виключений зі списків військової частини, чи є кримінальна справа за фактом самовільного залишення місця служби.

Роз`яснити, що витребувані докази належить подати суду до 08.08.2024.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин. Роз`яснити, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА