Справа № 200/6984/23
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року справа №200/6984/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А. , Компанієць І.Д. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 р. у справі № 200/6984/23 (головуючий І інстанції Стойка В.В. ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач-1, ГУПФУ в Одеській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач-2, ГУПФУ в Донецькій області), в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області викладені в рішенні про відмову в призначенні пенсії від 18.10.2023 №54, яким не зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 періоди роботи з 09.04.1999 по 23.05.1999 та з 22.09.2003 по 28.07.2004, скасувати зазначене рішення; зобов`язати Головне правління пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву від 09.10.2023 про призначення пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 та ст. 8, 10 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці періоди роботи: з 09.04.1999 по 23.05.1999 та з 22.09.2003 по 28.07.2004; додатково зарахувавши до пільгового стажу по одному року за кожний повний рік роботи за Списком №1, відповідно до абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та призначити пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 та ст. 8, 10 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 року задоволено позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №69 від 08.06.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно з ч. 3 ст. 114 до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 18.10.2023 №54 про відмову в призначенні пенсії про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно з ч. 3 ст. 114 до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язав Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву від 06.01.2021 про призначення пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 та ст. 8, 10 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці періоди роботи: з 09.04.1999 по 23.05.1999 та з 22.09.2003 по 28.07.2004; додатково зарахувавши до пільгового стажу по одному року за кожний повний рік роботи за Списком №1, відповідно до абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та призначити з 06.01.2021 року пенсію відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 та ст.ст.8, 10 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії Головне управління діяло згідно вимог чинного законодавства. Позивачем не підтверджено періоди роботи на посадах підземних та металургійних робіт, що не дає право на розрахунок стажу на інших умовах ніж це здійснено Головним управлінням.

Судом проігноровано, що з матеріалів пенсійної справи встановлено, що страховий стаж позивача становить 25 років 07 місяців 27 днів (з урахуванням кратності - загальний страховий стаж становить 41 рік 11 місяців 19 днів, який враховано по 08.08.2023), в тому числі пільговий за Списком №1 - 17 років 11 місяців, провідні професії - 15 років 04 місяці, роботи підземні, професії за пост. №202 - 21 рік 08 місяців, що не дає право на призначення пенсії. Оскільки з урахуванням кратності пільговий стаж позивача не складає 25 років, умови зазначені в роз`ясненні не виконані, а отже і відсутні підстави для призначення пенсії.

Комплексний аналіз норм Закону №1058 та роз`яснень дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 8 Закону №345 є: наявність 25-річного стажу безпосередньо на підземних роботах.

Скаржник зазначає, що він не згоден з висновками суду щодо зарахування до пільгового стажу періодів з 09.04.1999 по 23.05.1999 та з 22.09.2003 по 28.07.2004, оскільки надані довідки за ці періоди не відповідають первинним документам.

З урахуванням законодавчих норм, період навчання в учбовому пункті зараховується до загального страхового стажу, а спеціальний стаж є вужчою категорією за загальний стаж, а тому підстав зараховувати такий стаж законодавець не знаходить. Такі обґрунтування Головного управління підкріплені також правовим висновком Верховного Суду України у постанові від 24.03.2014 та Вищого адміністративного суду України від 23.04.2015 (провадження №К/800/60430/14).

Відсутні підстави для врахування до пільгового стажу періоду навчання в учбовому пункті, перебування у безоплатних відпустках, періодів прогулів, страйків та неявки на роботу, оскільки виключається безпосередня зайнятість позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах. Інформація, що відпустки без збереження заробітної плати пов`язані з виробничою необхідністю відсутня.

Також, зобов`язання Головне управління повторно розглянути заяву від 06.01.2021 є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, адже інший територіальний орган був уповноважений її розглянути. Про ці обставини зазначено в оскаржуваному рішенні суду, однак помилково зобов`язано повторно розглянути заяву позивача від 06.01.2021, а не від 09.10.2023.

Скаржник звертає увагу, що повноваження Пенсійного Фонду України в даних правовідносинах є дискреційними та виключною компетенцією Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Відповідно даних трудової книжки НОМЕР_1 (в частині спірних періодів) позивач: з 09.04.1999 по 23.05.1999 прийнятий в шахту електрослюсарем підземним з повним робочім днем в шахті; з 22.09.2003 по зайнятий в учбовому пункті, з 27.09.2003 по 28.07.2004 працював на гірником очисного забою з повним робочім днем в шахті.

06.01.2021 позивач вперше звернувся із заявою про призначення пенсії.

Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області вперше розглянуто заяву позивача від 06.01.2021 та прийнято рішення №69 від 13.01.2021 відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідних 25 років пільгового стажу роботи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 у справі №200/10237/21 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме судом: визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13.01.2021 року № 69 та від 09.04.2021 року № 69 якими відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 06.01.2021 року про призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 114 розділу ХІV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до пільгового стажу за Списком 1 періоди роботи: з 08.02.2005 по 04.05.2005 та з 21.02.2007 по 01.03.2007 на підприємстві ВАТ Вуглетехнік; з 19.08.2004 по 10.12.2004 на підприємстві АТ Жданівкавугілля; період роботи з 26.10.2009 по 25.02.2010 на ВП Шахта Калинівська-Східна ДП Макіїввугілля; з 02.07.2004 по 29.07.2004 на ВП шахта Стаханова ДП Красноармійськвугілля.

На виконання рішення суду від 06.12.2021 у справі № 200/10237/21 відповідачем повторно розглянуто заяву від 06.01.2021 та прийнято рішення від 14.09.2022 № 89 про відмову в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Відповідно до рішення до пільгового стажу ОСОБА_1 за списком № 1 зараховано періоди роботи з 08.02.2005 по 04.05.2005, з 21.02.2007 по 01.03.2007 на підприємстві ВАТ Вуглетехнік, з 19.08.2004 по 10.12.2004 на підприємстві АТ Жданівкавугілля, з 26.10.2009 по 25.02.2010 на ВП Шахта КалинівськаСхідна ДП Макіїввугілля, з 02.07.2004 по 29.07.2004 на ВП Шахта Стаханова ДП Красноармійськвугілля. Страховий стаж позивача склав 38 років 9 місяців 19 днів, в тому числі стаж роботи на підземних роботах 23 роки 7 місяців 1 день, з них по списку № 1 11 місяців 4 дні.

Листом Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02 грудня 2022 року № 0500-0202-8/71483, позивача повідомлено, що спірні періоди враховуються для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058. Пільговий стаж за Списком № 1 за наданими документами та з урахуванням рішення суду складає 21 рік 06 місяців 08 днів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі №200/5126/22 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, а саме судом: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.09.2022 №89 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.01.2021 про призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 року №8, статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст.114 Закону №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи з повним робочим днем під землею з 08.02.2005 по 04.05.2005 та з 21.02.2007 по 01.03.2007 на підприємстві ВАТ Вуглетехнік; з 19.08.2004 по 10.12.2004 на підприємстві АТ Жданівкавугілля; період роботи з 26.10.2009 по 25.02.2010 на ВП Шахта Калинівська-Східна ДП Макіїввугілля; з 02.07.2004 по 29.07.2004 на ВП шахта Стаханова ДП Красноармійськвугілля, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання рішення суду по справі №200/5126/22 відповідачем 2 втретє розглянуто заяву від 06.01.2021, зараховано до пільгового стажу роботи згідно з ч. 3 ст. 114 Закону №1058 періоди: з 08.02.2005 по 04.05.2005, з 21.02.2007 по 01.03.2007, з 19.08.2004 по 10.12.2004, з 26.10.2009 по 25.02.2010, з 02.07.2004 по 29.07.2004. Пільговий стаж згідно з ч. 3 ст. 114 склав 24 роки 10 місяців 23 дні. Таким чином, на виконання рішення суду, рішенням №69 від 08.06.2023 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідних 25 років пільгового стажу роботи (втретє).

ОСОБА_1 вчетверте звернувся за призначенням пенсії незалежно від віку із заявою від 09.10.2023, яка була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961.

При розгляді документів, долучених до заяви від 09.10.2023 та матеріалів відмовної пенсійної справи враховано інформацію з акту №0500-001001-16/3476 від 20.07.2021 Головного управління, згідно з яким довідка №1171 від 14.12.2020, видана ВП Шахта Капітальна ДП Мирноградвутілля вважається недійсною. Таким чином, період роботи з 09.04.1999 по 23.05.1999 та з 22.09.2003 по 28.07.2004 не враховано до пільгового стажу, оскільки довідки від 27.09.2023 №743 та №744, видані ВП Шахта Капітальна ДП Мирноградвутілля аналогічні за змістом з довідкою, що видана раніше. Отже, пільговий стаж роботи ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 склав 21 рік 8 місяців 14 днів.

Рішенням №54 від 18.10.2023 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу 25 років пільгової роботи (вчетверте).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.

За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно до частини 6 статті 114 Закону № 1058-IV, контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.

Відповідачі при розрахунку пільгового стажу позивача враховували Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Роз`яснення 8), лист Міністерства соціальної політики України від 02.10.2018 №18997/2-18/54.

Відповідно до Роз`яснення 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах і в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності із статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та в металургії із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного вибою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виймальних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік і 3 місяці роботи; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 року № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах.

Крім цього, Кабінет Міністрів України 22.02.1992 прийняв Постанову № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», у якій є Додаток, який містить перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постанова КМУ №81 від 22.02.1992 є чинною.

У листі Міністерства соціальної політики України № 12281/0/2-18/21 від 26.06.2018 року зазначено, що пунктом 5 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року № 1931-XII «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі-Закон № 1788), обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України. Згідно вказаного листа, у зв`язку з тим, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечений» втратило чинність і право та порядок призначення пенсій на пільгових умовах працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії визначаються відповідно до частини третьої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», немає підстав зараховувати позивачу до стажу кожного повного року роботи гірничим очисного забою - за 1 рік роботи 3 місяці.

Листом від 02.10.2018 № 19997/0/2-18 Міністерство соціальної політики України відкликало свій лист від 26.06.2018 № 12281 /0/2-18-21 та зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «;Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно листа Міністерства соціальної політики України №1209-27 від 12.09.2018, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону №1058, органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 враховують роз`яснення №8.

Як вбачається з апеляційної скарги, скаржник рішення суду в частині застосування до спірних правовідносин вищезазначеного Роз`яснення №8 та ст. 8, 10 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці» при розрахунку пільгового стажу та розміру пенсії позивача на провідних підземних професіях, не оскаржує.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в цій частині, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про судове рішення в адміністративній справі від 20.05.2013 №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Як вбачається, зі змісту апеляційної скарги, скаржник не погоджується з висновками суду в частині зарахування спірних періодів до пільгового стажу до провідних підземних професій, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994, які дають право на призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та зобов`язання саме скаржника здійснити повторний розгляд заяви позивача від 06.01.2021.

Так, згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Матеріали справи свідчать, що трудова книжка позивача містить дані для визначення зазначеного періоду в якості пільгового стажу. Вказане підтверджується наданими позивачем документами (довідками), зокрема, уточнюючими довідками.

Відповідач, як підставу не врахування спірного періоду, зазначає те, що довідки від 27.09.2023 №743 та №744, видані ВП Шахта Капітальна ДП Мирноградвутілля аналогічні за змістом з довідкою №1171, що видана раніше, яка визнана ГУ ПФУ недійсною та не відповідають первинним документам.

Як зазначалось, згідно п.1 Порядку № 637, стаж роботи встановлюється на підставі документів, виданих архівними установами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи», архівний документ - документ незалежно від його виду, виду матеріального носія інформації, місця, часу створення і місця зберігання та форми власності на нього, що припинив виконувати функції, для яких був створений, але зберігається або підлягає зберіганню з огляду на значущість для особи, суспільства чи держави або цінність для власника також як об`єкт рухомого майна.

Архівна установа, архів, архівний підрозділ, архівний відділ - це відповідно установа чи структурний підрозділ, що забезпечує облік і зберігання архівних документів, використання відомостей, що в них містяться, та формування Національного архівного фонду і/або здійснює управління, науково-дослідну та інформаційну діяльність у сфері архівної справи і діловодства.

Відповідно до п.20 порядку приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається зі змісту довідок вони містить необхідні данні та видані підприємством -зберігачем архівних матеріалів на підставі первинних документів які знаходяться на зберіганні.

Щодо посилання відповідача на відсутність певних відомостей, суд зазначає, що чинне законодавство не встановлює вимог щодо надання таких відомостей та не визначає такої підстави для відмови в зарахуванні стажу до пільгового періоду роботи.

Посилання на те, що вони не відповідають первинним документам, належними доказами не підтверджується (результатами перевірки проведеними відповідачами)

Також суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його первинних документах. Помилки в заповненні первинних документів не може бути підставою для виключення спірного періоду роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок їх ведення та заповнення з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 провадження №К/9901/1298/17.

Щодо посилання відповідача, як підставу не врахування спірного періоду роботи на те, що з 22.09.2003 зайнятий в учбовому пункті, з 27.09.2003 по 28.07.2004 працював на гірником очисного забою з повним робочім днем в шахті, проте, даний період навчання в учбовому пункті зараховується до загального страхового стажу а не спеціального (пільгового), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувана освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статтею 17 Закону України Про професійно-технічну освіту передбачено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено типи професійно-технічних навчальних закладів, зокрема, до професійно-технічних навчальних закладів належить навчально-курсовий комбінат.

Відповідно до листа Міністерства соціального захисту України від 05 листопада 1993 року № 02-82орг періоди навчання робітників підземним професіям зараховується до пільгового стажу у разі наявності відповідних записів у трудовій книжці, проходження навчання на протязі повного робочого дня та з урахуванням оплати праці зазначених робітників за час навчання за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються.

Матеріали справи свідчать, що на курси за професією позивач направлявся підприємством та наступного дня після закінчення навчання продовжував працювати за набутою професією з повним робочим днем у шахті.

Отже, позивач проходив навчання та працював за фахом, а присвоєна кваліфікація є роботою за набутою професією в розумінні ст.38 Закону України Про професійно-технічну освіту, тому відповідач 2 неправомірно не зарахував до пільгового стажу вищезазначені періоди навчання.

Суд зазначає, що уточнююча довідка підтверджує весь період роботи, як надається з метою уточнення записів трудової книжки, отже у відповідачів відсутні підстави для не врахування спірного періоду.

Таким чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують роботу позивача.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Отже суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до стажу (пільгового) у тому числі до провідних професій.

Також, за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Згідно п. 1.8 Порядку № 22-1, у редакції на час прийняття оскаржуваного рішення, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія. Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно до п. 4.3. Порядку, створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії. Натомість відповідачі тягар доказування та перевірки відомостей зазначених у наданих позивачем документах поклали на позивача.

Щодо посилання скаржника на розгляд заяви позивача за принципом екстериторіальності, суд зазначає наступне.

За п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Враховуючи вказані вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача визначено відповідачів.

Згідно з пояснювальною запискою Фонду до проекту Постанови № 25-1 Указом Президента України від 04.09.2019 року №647/2019 «Про деякі заходи із забезпечення надання якісних публічних послуг» для забезпечення належної реалізації прав осіб y сфері надання адміністративних послуг передбачено забезпечення Кабінетом Міністрів України, зокрема, спрощення процедури надання та отримання послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 681 «Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення» визначено перелік державних реєстрів, відомості з яких враховуються органами Пенсійного фонду при зверненні осіб за призначенням, перерахунком, поновленням, припиненням, продовженням виплати пенсій, надбавок, допомог, доплат та компенсацій або переведенням з одного виду пенсії на інший. У зв`язку з цим постала необхідність у приведенні актів Пенсійного фонду України у відповідність до вимог чинного законодавства Єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства, централізована прозора система контролю за процесами призначення та перерахунків пенсій, мінімізація корупційних ризиків, зумовлених особистими контактами з громадянами, попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, оптимізація навантаження на працівників, розширення способів звернень до територіальних органів Пенсійного фонду України стало результатом запровадження принципу екстериторіальності щодо призначення пенсії.

Колегія суддів зауважує, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання (статті 113, 116 та 117 Конституції України).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2023 року яку залишено без змін Верховним Судом у постанові від 25 липня 2023 року у справі № 640/1873/22, відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України про визнання протиправними (такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили) та нечинними положення абзацу 13 пункту 4.2 та абзацу 2 пункту 4.3 Розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 7 липня 2014 року) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Також, Верховний Суд за результатами аналізу положень статей 5, 44 Закону № 1058-IV, підпункту 2 пункту 10 Положення №280, абзацу 13 пункту 4.2 та абзацу 2, 3 пункту 4.3 Розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку №22-1 вважав за необхідне сформулювати такі правові висновки:

- відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, регулюються Законом № 1058-IV. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону;

- правлінню Пенсійного фонду України надано право приймати у межах повноважень, передбачених законом, постанови, затверджувати положення, інструкції та інші нормативно-правові акти Пенсійного фонду України, зокрема, і щодо порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії;

- з моменту набрання чинності змін до абзацу 13 пункту 4.2 Розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку №22-1, а саме з 1 квітня 2021 року, після реєстрації заяви, зокрема і щодо перерахунку пенсії, та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу;

- рішення за результатами розгляду заяви, розподіленої за принципом екстериторіальності, у тому числі про перерахунок пенсії, приймається не пізніше 10 днів після її надходження та підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків) та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Таким чином, впровадження принципу екстериторіальності передбачає опрацювання заяв про призначення пенсій будь-яким з територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає заявник.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, вперше за призначенням пенсії позивач звернувся 06.01.2021.

Рішеннями Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/10237/21 рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу були скасовані, зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) повторно розглянути заяву позивача від 06.01.2021 про призначення пільгової пенсії.

Позивач вдруге звернувся до суду за захистом своїх прав і оскаржив рішення №89 від 14.09.2022 яке прийнято на виконання рішення суду по справі №200/10237/21.

Рішеннями Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/5126/22, також рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу були скасовані, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 06.01.2021 про призначення пільгової пенсії та при розгляді заяви застосувати роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 №8, статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

На виконання рішення суду по справі №200/5126/22 відповідач-2 рішенням №69 від 08.06.2023 відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідних 25 років пільгового стажу роботи.

Позивач повторно звернувся за призначенням пенсії незалежно від віку із заявою від 09.10.2023, яка була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, яке рішенням №54 від 18.10.2023 позивачу відмовило в призначенні пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу 25 років пільгової роботи.

У межах цієї справи позивач оскаржує, як рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №54 від 18.10.2023 та і рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №69 від 08.06.2023.

У даному випадку відповідно до матеріалів справи, спірні рішення щодо не зарахування стажу прийнято, як Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області так і Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що огляду на матеріали справи та обставини у справі, позивач станом на 06.01.2021 мав право на призначення пільгової пенсії, що підтверджується рішеннями сулу по справам №200/10237/21 та №200/5126/22.

Проте, судом не враховано, що пенсійний орган який розглядав заяву позивача про призначення пенсії від 06.01.2021, є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не приймало рішення за результатами розгляду заяви позивача від 06.01.2021.

Таким чином, оскільки у даному випадку, відповідно до матеріалів справи, рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято, як Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області так і Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, які судом визнані протиправними та скасовані, проте, орган, який розглядав заяву позивача від 06.01.2021 є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, апеляційний суд дійшов висновку про зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 06.01.2021 про призначення пенсії позивачу та зарахувати спірні періоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 р. у справі № 200/6984/23 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 р. у справі № 200/6984/23 - змінити.

Змінити в абзаці четвертому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 р. у справі № 200/6984/23 слова «Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області», словами «Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області »

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 р. у справі № 200/6984/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 17 липня 2024 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

І.Д. Компанієць