Справа № 120/3466/24
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 липня 2024 р. Справа № 120/3466/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Юлії Миколаївни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправно відмовлено у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягали виплаті ОСОБА_2 після здійснення йому перерахунку пенсії на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі №120/17194/21 і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю.

Позивач також звертає увагу, що не звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в межах шестимісячного строку з підстав того, що після смерті чоловіка в січні 2023 року вона в усному порядку звернулась на адресу управління з проханням перевести її на пенсію по втраті годувальника та стосовно отримання нею заборгованості по виплаті пенсії за попередні роки, які належали ОСОБА_2 за рішенням суду у справі 120/17194/21, яка складає 168267,27 грн. На своє звернення вона отримала усну відповідь, що зазначені кошти позивач зможе оформити на себе після того, як вступить у спадщину та шляхом подання до суду заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Однак, при оформленні спадщини у позивача виникли проблеми, пов`язані з тим, що син покійного чоловіка був включений у приватизацію квартири, в якій вона проживала з померлим чоловіком. При цьому, син з 2016 року знаходиться на заробітках та проживає на території РФ. У зв`язку з війною він не мав змоги вчасно надати необхідні для вступу у спадщину документи. Тому позивач змогла оформити спадщину лише наприкінці 2023 року.

В подальшому на письмове звернення позивача від 19.01.2024 щодо виплати сум заборгованості, що підлягали виплаті ОСОБА_2 , отримала від управління Пенсійного фонду відповідь від 08.02.2024 за №1989-999/Я-02/8-0200/24 із рекомендацією звернення до суду в порядку ст. 379 КАС України для заміни сторони виконавчого провадження.

Згідно з наданою відповідачем рекомендацією, позивач звернулася до суду із заявою про заміну сторони у справі №120/17194/21. Однак, ухвалою суду від 07.03.2024 у справі №120/17194/21 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі. З цих підстав позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Окремо позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 24.03.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Даною ухвалою також задоволено клопотання позивач та поновлено строк звернення до суду.

09.04.2024 направлено відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначає, що на виконання рішення суду у справі № 120/17194/24 управлінням проведено розрахунок розміру пенсії та донараховано кошти у сумі 168267,27 грн. за період з 01.04.2019 по 30.04.2022 ОСОБА_2 . При цьому донараховані кошти у зазначеній сумі були включені до Реєстру судових рішень, а виплата цих коштів на виконання рішення суду проводиться в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Тому, на думку відповідача, недоотримані кошти на виконання рішень суду мають бути включені до складу спадщини. Однак, у наданому позивачем свідоцтві на право на спадщину ці нарахування відсутні.

Також відповідач наголошує, що позивач є спадкоємцем лише 1/2 частки спадкового майна померлого. Тому вважає, що позиція позивача у цій справі є необґрунтованою та передчасною.

12.04.2024 позивачем до суду надано відповідь на відзив, якою заперечуються доводи, викладені відповідачем у відзиві на адміністративний позов. Зазначається, що ОСОБА_1 була дружиною померлого пенсіонера з числа військовослужбовців Збройних Сил України, проживала з ним та вела спільне господарство, а також отримує пенсію по втраті годувальника.

Окремо зауважено, що син позивача, відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 11.04.2024, лише зареєстрований в одній квартирі з померлим чоловіком, але фактично з 2016 року проживає в м. Москва, рф. При цьому син не належить до осіб, що отримують пенсію у разі втрати годувальника, не проживав разом із померлим батьком на день його смерті, а також не звертався як член сім`ї покійного пенсіонера з питанням, щоб належна недоплачена сума пенсії ділилася між ним та позивачем у рівних частинах.

З підстав зазначеного позивач просить задоволити заявлені позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що ОСОБА_1 , вдова пенсіонера з числа військовослужбовців Збройних Сил України ОСОБА_2 , 1947 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач отримує пенсію в разі втрати годувальника з 09.01.2023.

ОСОБА_2 отримував пенсію по вислузі років за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами.

01.03.2018 набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» надбавки за вислугу років ОСОБА_2 . При цьому у вказаній довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 не зазначено новий, збільшений Постановою № 704 розмір додаткових видів грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою, яку покійний чоловік позивача займав на день звільнення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, що обмежували складові грошового забезпечення, в частині яких проводиться перерахунок пенсії та яким була затверджена форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, без відображення в ній додаткових видів грошового забезпечення.

Враховуюче вказане, з 01.04.2019 ОСОБА_2 набув право на перерахунок пенсії з урахуванням при її обчисленні основних видів грошового забезпечення, середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та премії, в розмірах, визначених Постановою № 704.

У зв`язку із прийняттям Постанови № 704, що мала наслідком набуття ОСОБА_2 права на перерахунок пенсії, 22 вересня 2021 року він звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій просив скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, з відображенням в ній розмірів додаткових видів грошового забезпечення.

Вказана довідка була надіслана ІНФОРМАЦІЯ_4 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019.

19.10.2021 ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплатити останньому пенсію за вислугу років, із врахуванням при обчисленні пенсії вказані в Довідці № ХЛ54637 від 05.10.202.

Однак Управління Пенсійного фонду листом за вихідним № 13403-12809/Я-02/8-0200/21 від 09.11.2021 повідомило ОСОБА_2 про відмову в перерахунку пенсії на підставі Довідки № XЛ54637 від 05.10.2021 з врахуванням при обчисленні щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

ОСОБА_2 , вважаючи вказані дії Головного Управління протиправними, звернувся до суду з позовом. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі № 120/17194/21-а задоволено позов військового пенсіонера ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_2 з 01.04.2019 пенсію на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 від 05.10.2021 № ХЛ54637, з урахуванням при її обчисленні зазначених у цій довідці відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Після набрання вказаним рішенням суду законної сили 15.03.2022, ОСОБА_2 отримав у суді виконавчий лист, виданий 13.04.2022.

Не дочекавшись виконання рішення суду, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборгованість по виплаті пенсії за попередні роки, які належало виплатити ОСОБА_2 за рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі № 120/17194/21-а складає 168 267,27 грн., що підтверджується листом Пенсійного фонду від 08.02.2024 №1989-999/Я-02/8-0200/24.

Після смерті чоловіка, позивач в січні 2023 року звернулась до відповідача з проханням перевести її на пенсію по втраті годувальника. Як зазначає позивач, в Управлінні Пенсійного фонду на питання щодо отримання нею заборгованості по виплаті пенсії за попередні роки, які належало виплатити ОСОБА_2 за рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі № 120/17194/21-а, яка складає 168 267,27 грн., отримала усну відповідь, що вона зможе дані кошти оформити на себе лише після того, як вступить в спадщину шляхом подання до суду заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні.

В подальшому, знову ж таки, як зазначає позивач, при оформленні спадщини у позивача виникли проблеми, пов`язані з тим, що син був включений у приватизацію квартири, в якій вона проживала з померлим чоловіком. З 2016 року по даний час син позивача знаходиться на заробітках та проживає на території держави-агресора у м. Москві, та у зв`язку з війною рф проти України не міг своєчасно переслати позивачу необхідні для вступу в спадщину документи. У зв`язку з вказаним позивач змогла оформити спадщину лише наприкінці 2023 року.

19.01.2024 позивач вдруге звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із письмовим зверненням щодо виплати їй суми заборгованості по пенсії, що підлягала виплаті її померлому годувальнику ОСОБА_2 за рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі № 120/17194/21-а,

На своє звернення позивач отримала відповідь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 08.02.2024 за № 1989-999/Я-02/8-0200/24, в якій відповідач повідомив, що їй необхідно звернутися до суду із заявою в порядку ст. 379 КАС України про заміну сторони за рішенням суду.

Згідно наданої відповідачем рекомендації, позивач звернулася до суду з заявою, про заміну сторони у справі № 120/17194/21-а. А саме, просила видати новий виконавчий лист у справі № 120/17194/21-а на ім`я ОСОБА_1 , дружини померлого пенсіонера з числа військовослужбовців Збройних Сил України ОСОБА_2 .

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.03.2024 року у справі № 120/17194/21-а відмовлено у задоволенні заяви позивача про заміну стягувача у виконавчому листі у справі №120/17194/21-а. Також у вказаній ухвалі зазначено про те, що відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 належних сум може бути підставою для звернення останньої до суду із позовом за захистом своїх прав.

Оскільки вищезазначена сума пенсії не отримана ОСОБА_2 за життя, то ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом щодо зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області виплати їй неодержану її померлим чоловіком пенсії у сумі 168267,27 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За приписами пункту 1 частини другої статті 26 цього Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ).

Частинами першою-третьою статті 61 Закону № 2262-ХІІ визначено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відтак суд доходить до висновку, що законодавець чітко розмежує осіб, які мають право на отримання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

До вказаних осіб законодавцем віднесено, по-перше, членів сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника (стаття 30 Закону № 2262-XII), по-друге, члени сім`ї, які не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника: 1) батьки і дружина (чоловік); 2) члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 р. за 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), абзацом третім пункту 4 якого встановлено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Згідно з абзацом першим частини другої, частини четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Позивач, є дружиною померлого пенсіонера з числа військовслужбовців Збройних Сил України ОСОБА_2 , отримує з 2023 пенсію по втраті годувальника, проживала з померлим чоловіком та вела спільне господарство.

Водночас Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не надано суду доказів щодо виплати ОСОБА_2 заборгованої пенсії, яка виникла на виконання рішення суду від 11.02.2022 у справі № 120/17194/21 та становить 168267,27 грн.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону №2262-ХІІ позивач має право на отримання нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 пенсії у вищезазначеному розмірі.

Окремо суд вважає за належне надати оцінку щодо строку звернення позивачем до управління Пенсійного фонду про виплату вказаної суми. З даного приводу суд зазначає наступне.

Абзацом 3 ст. 61 Закону № 2262, передбачено, що зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Згідно з тим, як встановлено судом та не заперечується відповідачем, на усні звернення позивача управлінням було повідомлено, що для отримання заборгованості по виплаті пенсії за попередні роки, які належали ОСОБА_2 , за рішенням суду від 11.02.2022 у справі № 120/17194/21, яка складає 168267,27 грн, позивач зможе оформити дані кошти на себе лише після того, як вступить у спадщину. Отже, за результатом оформлення спадщини позивач повторно звернулася до відповідача із заявою 19.01.2024 щодо виплати їй суми заборгованості по пенсії, що підлягала виплаті її померлому годувальнику.

Відповідно до листа від 08.02.2024 за № 189-999/Я-02-8-0200/24, відповідач рекомендував ОСОБА_1 звернутися до суду в порядку ст. 379 КАС України про заміну стягувача у виконавчому листі.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.03.2024 року у справі № 120/17194/21-а відмовлено у задоволенні заяви позивача про заміну стягувача у виконавчому листі у справі №120/17194/21-а. Також у вказаній ухвалі зазначено про те, що відмова пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 належних сум може бути підставою для звернення останньої до суду із позовом за захистом своїх прав.

Отже, враховуючи вчинені активні дії позивачем та законні сподівання на отримання вказаних сум пенсії, невиплачених її чоловікові у зв`язку зі смертю, а також те, що така виплата передбачена національним законодавством і що таке майнове право підпадає під поняття майно у значенні ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд прийшов до переконання, що у відповідача відсутні підстави для відмови у виплаті недоотриманих сум пенсії ОСОБА_2 , які підлягали виплаті за життя, але залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Відносно тверджень відповідача, що донараховані кошти в сумі 168267,27 згідно чинного законодавства мають бути включені до складу спадщини. З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З урахуванням зазначеного суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно до Закону № 2262-ХІІ та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною статтею 61 Закону № 2262-ХІІ.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 по справі № 200/10269/19-а сформульовано висновок про те, що «у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Із зазначеного слідує, що ч. 1 статті 61 Закону № 2262-XII запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

У зв`язку із чим, твердження відповідача про включення донарахованих коштів у сумі 168267,27 до складу спадщини є помилковими, у зв`язку з чим, суд до уваги такі не приймає.

Щодо тверджень відповідача, що ОСОБА_1 , є спадкоємцем лише 1/2 частки спадкового майна померлого, суд зазначає про таке.

Приписами статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) згідно яких сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Крім того, як наголошено Верховним Судом у постанові від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а, вищевказаний висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною 1 статті 52 Закону № 1058-IV та частиною 1 статті 61 Закону № 2262-XII, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду після смерті пенсіонера (частина 2 статті 52 Закону № 1058-IV), проте не отримали таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Як вже було зазначено судом, ОСОБА_1 є дружиною померлого пенсіонера, проживала з ним та вела спільне господарство та з 2023 року отримує пенсію по втраті годувальника.

Також, відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 11.04.2024, виданого комісією Гніванської міської ради, син (якому належить частка у спадковому майні) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично проживає за межами України з 2016 року, а саме у м. Москва, РФ. Із зазначеного слідує, що син померлого не належить до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, не проживав разом із померлим батьком на день його смерті, а також не звертався та не намагався звернутися до Пенсійного органу в межах шестимісячного строку щодо отримання належної йому частки недоплаченої суми пенсії.

Натомість, із встановлених фактичних обставин, позивач, як особа, що забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, на момент смерті проживала з пенсіонером, та реалізувала своє право на неодержану пенсію, у зв`язку з чим, звернулася до відповідача із заявою про виплату заборгованості з недоодержаної пенсії ОСОБА_2 у сумі 168267,27 грн, яка утворилася на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі № 120/17194/21.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії ОСОБА_2 у сумі 168267,27 грн., що утворилася при виконанні рішення суду від 11.02.2022 у справі № 120/17194/21.

У свою чергу похідна позовна вимога підлягає задоволенню шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області виплатити позивачу відповідну заборгованість.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши наявні в матеріалах справи докази та наведені позивачем доводи, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити, водночас обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту прав позивача, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 в сумі 168267,27 грн., за період з 01.04.2019 по 30.04.2022, яка утворилась при виконанні рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі № 120/17194/21-а.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити ОСОБА_1 недоодержану ОСОБА_2 пенсію у зв`язку з його смертю у сумі 168267,27 грн. (сто шістдесят вісім тисяч двісті шістдесят сім гривень двадцять сім копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005; )

Рішення суду сформовано: 17.07.2024.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна