Справа № 420/5582/23
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 р. Категорія 108020000м. ОдесаСправа № 420/5582/23
Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,

час і місце ухвалення: спрощене провадження,

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, мотивуючи його тим, що з метою здійснення митного оформлення товару, представником позивача - ПП «Трейд Бізнес Сервіс» (декларантом) було подано митні декларації, в яких митна вартість товару була визначена за ціною інвойсу (рахунку-фактури): №UA500500/2022/034826 від 29.09.2022 р., №UA500500/2022/038610 від 24.10.2022 р. Позивач вказав, що на підтвердження обґрунтованості заявленої у митних деклараціях митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з деклараціями усі необхідні документи. Разом з тим, Одеська митниця відмовила у митному оформленні (випуску) товарів. Зі змісту рішень про коригування митної вартості товарів, перший метод не застосовано у зв`язку з відсутністю у документах, зазначених у частині другій статті 53 МК України всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари. Другий-п`ятий методи визначення митної вартості товарів (статті 59-63 МК України) не застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з четвертим та п`ятим методами. Позивач вважав оскаржувані рішення відповідача протиправними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України і порушують права та інтереси позивача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200237/2 від 29.09.2022 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200269/2 від 24.10.2022 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) №UA500500/2022/038610 від 24.10.2022, №UA500500/2022/034826 від 29.09.2022 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200237/2 від 29.09.2022, №UA500500/2022/200269/2 від 24.10.2022. По МД №UA500500/2022/038610 від 24.10.2022 року, 24.10.2022 року декларантом ПП "Трейд Бізнес Сервіс" було надіслано електронне повідомлення, в якому позивач просив здійснити митне оформлення, так як додаткових документів в десятиденний термін надати не мають можливості. Таким чином, вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МКУ. По МД №UA500500/2022/034826 від 29.09.2022 року, 29.09.2022 року декларантом ПП "Трейд Бізнес Сервіс" було повідомлено, що всі документи, які стосуються вантажу по МД вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть. Таким чином, вказані вище розбіжності усунені не були, а декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроресурс» (Покупець) та GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. (Продавець) було укладено Контракт №8-10/01/18 від 10.01.2018 року, відповідно до якого продавець поставляє товар в асортименті, кількості та по цінам, вказаним в рахунках-фактурах, що є невід`ємною частиною контракту, а покупець - оплатити вказаний контракт (а.с. 83-87).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Контракту орієнтована сума контракту складає 990000,00 доларів США. Ціна на товар встановлюється в доларах США на кожну партію товару та вказується в рахунках-фактурах до цього контракту.

За умовами п.п. 3.2, 3.3 Контракту Покупець зобов`язаний переказати авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця, залишок суми перераховує на розрахунковий рахунок Продавця після отримання коносаменту по факсу або електронній пошті.

На виконання Контракту сторонами було узгоджено постачання 2 партій товару, по цінам, вказаним в рахунках-фактурах (інвойсах).

По першій партії товару 10 липня 2022 року позивачу виставлено проформу-інвойс №RTGL-DNP2110-3, загальна вартість якого становить 132971,97 доларів США. У подальшому, позивачу надано інвойси №RTGL-DNP2110-3_1 від 10.07.2022 р. на суму 65213,31 доларів США та №RTGL-DNP2110-3_2 від 10.07.2022 р. на суму 67758,66 доларів США.

Крім того, 10 липня 2022 року позивачу направлено рахунок-проформу №RTGL DNP2110-4, відповідно до якого, загальна вартість по другій партії товару становить 66841,73 доларів США та інвойс №RTGL-DNP2110-4 від 10.07.2022 р. на суму 66841,73 доларів США, який було скориговано до рівня 66268,71 доларів США.

Відповідно до вищевказаного контракту та інвойсів позивач зробив передплату на разрахунковий рахунок контрагента: у розмірі 70234,27 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №134 від 12.08.2022 р. (а.с. 47); у розмірі 66841,73 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №140 від 30.09.2022 р. (а.с. 46).

З метою здійснення митного оформлення товару, представником позивача - ПП «Трейд Бізнес Сервіс» (декларантом) було подано митну декларацію, в якій митна вартість товару була визначена за ціною інвойсу (рахунку-фактури) №UA500500/2022/034826 від 29.09.2022 р.

У графі 31 Митної декларації №UA500500/2022/034826 від 29.09.2022 р. (а.с. 153-155) вказаний опис товару 1: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 220/380/660V потужністю понад 750Вт, але не більш як 7,5кВт: Електродвигун АИР 80В-4 1081 (l,5kw) - 4 шт. Електродвигун АИР 90L-4 2081 (2,2kw) - 72 шт. Електродвигун АИР 100S-4 1081 (3kw) - 2 шт. Електродвигун АИР 112М-4 1081 (5,5kw) - 18 шт. Електродвигун АИР 90L-6 1081 (l,5kw) - 80 шт. Електродвигун АИР 112МВ-6 3081 (4kw) - 5 шт. Електродвигун АИМ G-YB2-80B-4 2081 (l,5kw) - 20 шт. Електродвигун АИМ G-YB2-90L-4 2081 (2,2kw) - 10 шт. Електродвигун АИМ G-YB2- 132S-4 1081 (7,5kw) - 40 шт. Електродвигун АИМ G-YB2-100L-6 1081 (2,2kw) - 6 шт. Електродвигун АИР 90L-4 2081 (2,2kw) - 8 шт. Електродвигун АИР 112М-4 1081 (5,5kw) - 82 шт. Електродвигун АИР 132S-4 3081 (7,5kw) - 5 шт. Електродвигун АИР 100L-6 1081 (2,2kw) - 90 шт. Електродвигун АИР 132S-6 1081 (5,5kw) - 40 шт. Електродвигун GMYL80M2-2 1081 (1,1kw) - 5 шт. Електродвигун GMYL90L1-2 1081 (l,5kw) - 1 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 2: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 380/660V потужністю понад 75кВт, але не більш як 375кВт: Електродвигун АИР 355М-2 1081 (315kw) - 1 шт. Електродвигун АИР 250М-4 1081 (90kw) - 5 шт. Електродвигун АИР 250М-4 2081 (90kw) - 4 шт. Електродвигун АИР 355М-4 1001 (315kw) - 2 шт. Електродвигун АИР 355М-4 1001 (315kw) - 2 шт. Електродвигун АИР 355МВ-6 1001 (250kw) - 1 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 3: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 380/660V потужністю понад 7,5кВт, але не більш як 37кВт: Електродвигун АИР 160М-4 2081 (18,5kw) - 1 шт. Електродвигун АИР 180М-4 2081 (30kw) - 11 шт. Електродвигун АИР 132М-4 3081 (11kw) - 15 шт. Електродвигун АИР 160S-4 1081 (15kw) - 20 шт. Електродвигун АИР 180М-4 2081 (30kw) - 5 шт. Електродвигун АИМ G-YB2-180M-4 1081 (30kw) - 5 шт. Електродвигун АИМ G-YB2-180M-6 1081 (18,5kw) - 3 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 4: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 380/660V потужністю понад 37кВт, але не більш як 75кВт: Електродвигун АИМ G-YB2-225M-4 2081 (55kw) - 2 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 5: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 220/380V потужністю не більш як 0,75кВт: Електродвигун GMYL71M2-4 1081 (0,37kw) - 5 шт. Електродвигун GMYL80M1-4 1081 (0,55kw) - 10 шт. Електродвигун GMYL71M2-4 1081 (0,75kw) - 10 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Разом з митною декларацією №UA500500/2022/034826 від 29.09.2022 р. декларантом було подано наступні документи:

Пакувальний лист (Packing list) б/н від 10.07.2022;

Рахунок-проформа (Proforma invoice) RTGL-DNP2110-3 від 10.07.2022;

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) RTGL-DNP2110-3_1 від 10.07.2022;

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) RTGL-DNP2110-3_2 від 10.07.2022;

Коносамент (Bill of lading) MEDUO0891335 від 19.09.2022;

Автотранспортна накладна (Road consignment note) 2400 21.09.2022 Автотранспортна накладна (Road consignment note) №3128 від 21.09.2022;

Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) 22C3326A0256/00082 від 26.07.2022;

Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) RTGL-DNP2110-3_2 від 10.07.2022;

Банківський платіжний документ, що стосується товару №134 від 12.08.2022;

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1507 від 22.09.2022;

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1508 від 22.09.2022;

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №233 від 12.09.2022;

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 23/09/2022-4 від 23.09.2022;

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 23/09/2022-5 від 23.09.2022;

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 26/09/22 від 26.09.2022;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №7 від 24.12.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №8 від 01.06.2022;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №8-10/01/18 від 10.01.2018;

Договір про надання послуг митного брокера №476/2021 від 16.12.2021;

Копія митної декларації країни відправлення №02436302 від 27.07.2022.

Митним органом було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

4) переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення згідно ст.254 МКУ.

29.09.2022 року електронним повідомленням декларантом ПП "Трейд Бізнес Сервіс" було повідомлено, що всі документи, які стосуються вантажу по МД, вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть.

29.09.2022 року Одеською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200237/2 за митною декларацією №UA500500/2022/034826 (а.с. 69-71).

У вказаному рішенні про коригування заявленої митної вартості товарів зазначено:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) сума передплати зазначена у банківських платіжних документах №134 від 12.08.2022 не відповідає загальній вартості товару, вказаній у інвойсіRTGL-DNP2110-3 від 10.07.2022 та умовам оплати, зазначеним у контракті №8-10/01/18 від 10.01.2018.

Митним органом було обрано другорядний метод визначення митної вартості - метод за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

У рішенні зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису, фізичних характеристик, даних щодо виробника товару та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів митне оформлення яких вже здійснено, є більшим і становить: по товару №1 - 4,49 дол. США/кг або 190,4569 дол. США/од (МД від 15.06.2022 №UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом - 3,24 дол. США/кг.; по товару №2 - 4,49 дол. США/кг або 4768,08 дол. США/од (МД від 15.06.2022 №UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом - 3,02 дол. США/кг; по товару №3 - 4,49 дол. США/кг або 662,6491 дол. США/од (МД від 15.06.2022 №UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом - 2,92 дол. США/кг; по товару №4 - 4,49 дол. США/кг або 1787,02 дол. США/од (МД від 15.06.2022 №UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом - 3,43 дол. США/кг.

29.09.2022 року Одеською митницею оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/000852, в якій зазначено про прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (а.с. 57-58).

Також з метою здійснення митного оформлення товару, представником позивача - ПП «Трейд Бізнес Сервіс» (декларантом) було подано митну декларацію, в якій митна вартість товару була визначена за ціною інвойсу (рахунку-фактури) №UA500500/2022/038610 від 24.10.2022 р.

У графі 31 Митної декларації №UA500500/2022/038610 від 24.10.2022 р. (а.с. 177 зв. бік, 178-179) вказаний опис товару 1: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 380/660V потужністю понад 75кВт, але не більш як 375кВт: Електродвигуни АИР 355S-4 1001 (250kw) - 4 шт. Електродвигуни АИР 280М-6 1001 (90kw) - 1 шт. Електродвигуни АИР 355S-6 1001 (160kw) - 1 шт. Електродвигуни АИР 355МА-8 1001 (132kw) - 1 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 2: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 220/380/660V потужністю понад 750Вт, але не більш як 7,5кВт : Електродвигуни АИР 80В-4 1081 (l,5kw) - 96 шт. Електродвигуни АИР 100S-4 1081 (3kw) - 54 шт. Електродвигуни GMYL90L1-2 1081 (l,5kw) - 5 шт. Електродвигуни GMYL90L2-2 2081 (2,2kw) - 10 шт. Електродвигуни GMYL90L1-4 1081 (1,1 kw) - 5 шт. Електродвигуни GMYL90L1-4 2081 (1,1 kw) - 10 шт. Електродвигуни GMYL100L1-4 2081 (2,2kw) - 20 шт. Електродвигуни GMYL100L2-4 2081 (3kw) - 10 шт. Електродвигуни GMYL132L-4 1081 (5,5kw) - 5 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 3: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 380/660V потужністю понад 7,5кВт, але не більш як 37кВт: Електродвигуни АИР 180М-4 2081 (30kw) - 4 шт. Електродвигуни АИР 200М-4 1081 (37kw) - 10 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 4: Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, ІР55, 380/660V потужністю понад 37кВт, але не більш як 75кВт: Електродвигуни АИР 250S-4 1081 (75kw) - 3 шт. Електродвигуни АИР 250S-4 2081 (75kw) - 5 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD. Країна виробництва CN.

Опис товару 5: Частини, призначені виключно для електродвигунів : Фланець зі сталі АИР 355-4 В5 FLANGE IN IRON - 5 шт. Торговельна марка ELMO Виробник GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. Країна виробництва CN.

Разом з митною декларацією №UA500500/2022/038610 від 24.10.2022 р. декларантом було подано наступні документи:

Пакувальний лист (Packing list) б/н від 10.08.2022;

Рахунок-проформа (Proforma invoice) RTGL-DNP2110-4 від 10.07.2022;

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) RTGL-DNP2110-4 від 10.07.2022;

Коносамент (Bill of lading) MWSHCON22087140FD від 09.09.2022;

Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 23.10.2022;

Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) RTGL-DNP2110-4 від 10.07.2022;

Банківський платіжний документ, що стосується товару №140 від 30.09.2022;

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №14/10/2022-1 від 14.10.2022;

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №14/10/22 від 14.10.2022;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №73 від 18.11.2021;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №8 від 01.06.2022;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №8-10/01/18 від 10.01.2018;

Договір про надання послуг митного брокера №476/2021 від 16.12.2021;

Інші некласифіковані документи - Довіреність б/н від 02.10.2022;

Інші некласифіковані документи - Сертифікат №223326В0/004004 від 29.09.2022;

Копія митної декларації країни відправлення №02971028 від 06.09.2022.

Митним органом було зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- каталоги, специфікації фірми - виробника товару.

24.10.2022 року електронним повідомленням декларантом ПП "Трейд Бізнес Сервіс" було надіслано повідомлення, в якому просять здійснити митне оформлення, так як додаткових документів в десятиденний термін надати не мають можливості.

24.10.2022 року Одеською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200269/2 за митною декларацією №UA500500/2022/038610 (а.с. 66-68).

У вказаному рішенні про коригування заявленої митної вартості товарів зазначено:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір та інвойс, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також, в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця;

3) сума передплати за банківським платіжним документом №140 від 30.09.2022 не відповідає умовам, зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018.

Митним органом було обрано другорядний метод визначення митної вартості метод за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

У рішенні зазначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису, фізичних характеристик, даних щодо виробника товару та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів митне оформлення яких вже здійснено є більшим і становить: по товару №1 - 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 №UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом - 3,1132 дол. США/кг.; по товару №2 - 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 №UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом - 3,7346 дол. США/кг; по товару №3 - 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 №UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом - 2,9 дол. США/кг; по товару №4 - 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 №UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом - 2,8168 дол. США/кг; по товару №5 - 3,02 дол. США/кг (МД від 18.10.2022 №UA902020/2022/208415), ніж заявлено декларантом - 1,8759 дол. США/кг

24.10.2022 року Одеською митницею оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/001017, в якій зазначено про прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (а.с. 59-60).

Позивач, вважаючи протиправними вказані рішення відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що суд погоджується з доводами позивача, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. Суд вважає, що у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. За таких обставин, у митного органу були відсутні підстави вимагати у декларанта подання додаткових документів за переліком ч.3 ст.53 МК України.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до положень статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів та зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4, 5 ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати з органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу частин 1, 2 ст.53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів та зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною п`ятою статті 53 МК України чітко та імперативно визначено, що митним органом забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи вищевикладене, аналіз положень ч.3 ст.53, ч. 1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що орган доходів та зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, адже такі вади не дозволяють органу доходів та зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.53 МК України право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Так, процедура витребування органом доходів та зборів додаткових документів з урахуванням вимог чинного законодавства має визначені умови та послідовність - витребування додаткових документів має місце виключно з підстав існування у контролюючого органу обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. У свою чергу, митниця має вказати, які саме відомості у поданих документах викликають сумнів. Витребування додаткових документів за переліком ч. 3 ст. 53 МК України можливе за умови зазначення митницею того, який саме документ є необхідним та які конкретно відомості такий документ має підтвердити. Тобто витребування всіх документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, можливе за умови надання митницею пояснень щодо кожного з документів.

Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, наведені приписи зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У свою чергу, не наведення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі №21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21 -591 аі5 (814/283/14), Верховним Судом, зокрема, постановах від 20.02.2018 року № 826/997/16, від 20.02.2015 року № 826/8799/16, від 17.04.2018 року № 815/329/17, від 14.09.2018 року №821/1617/17.

Стосовно рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200237/2 від 29.09.2022 р., суд зазначає таке.

В оскаржуваному рішенні митним органом було зазначено, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Разом з тим, згідно п.2.2. Контракту сторони домовилися, що у вартість товару входить вартість пакування, маркування, доставки до порту та завантаження на борт судна.

Відповідно п.п.7.1. Контракту, Сторонами узгоджено, що пакування повинно забезпечити повне збереження товару та забезпечити транспортування всіма видами транспорту.

Проте, як було вказано митним органом, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2019 року у справі №815/6817/17 вказав, що посилання контролюючого органу, як на підставу для невизнання заявленої позивачем вартості імпортованого товару, на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо складової митної вартості товару - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив з огляду на те, що відповідно до умов Контракту пакування товару здійснюється за рахунок продавця, а вартість упаковки входить до ціни товару.

Одеська митниця хибно дійшла висновку щодо відсутності інформації про включення/не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме: вартість упаковки або робіт, які пов`язані з пакуванням, оскільки згідно з п.2.2 Контракту обов`язок упаковки і маркування товару покладається на Продавця, а тому дані витрати входять до ціни товару та не підлягають відшкодуванню.

З аналізу вказаних норм вбачається, що декларантом може бути зазначено дані про витрати на пакування та маркування товару, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Таким чином, у позивача відсутній обов`язок зазначення даних про витрати на пакування та маркування товару, оскільки вони включені до ціни товару.

Також, апелянт зазначив, що сума передплати, зазначена у банківських документах №134 від 12.08.2022 не відповідає загальній вартості товару, вказаній у інвойсі RTGL-DNP2110-3 від 10.07.2022 та умовам оплати зазначеним у контракті №8-10/01/18 від 10.01.2018.

Як було зазначено вище, згідно п.п. 2.1., 2.2. Контракту орієнтовна сума контракту складає 990000,00 доларів США. Ціна на товар встановлюється в доларах США на кожну партію товару та вказується в рахунках-фактурах до цього контракту.

За умовами п.п. 3.2., 3.3. Контракту Покупець зобов`язаний переказати авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця, залишок суми перераховує на розрахунковий рахунок Продавця після отримання коносаменту по факсу або електронній пошті.

З приводу сумнівів митного органу щодо умов здійснення оплати за товар, то необхідно зазначити, що між сторонами було узгоджено поставку товару, вартість якого у загальному розмірі складає 132971,97 доларів США, згідно проформи-інвойса №RTGL-DNP2110-3 від 10.07.2022 р.

10 липня 2022 року позивачу виставлено інвойси №RTGL-DNP2110-3_1 на суму 65213,31 доларів США та №RTGL-DNP2110-3_2 на суму 67758,66 доларів США.

На виконання положень Контракту, позивачем було здійснено оплату за поставку вказаного товару, що підтверджується платіжним дорученням №134 від 12.08.2022 р. в призначенні платежу вказано: PREPAYMENT FOR ELECTRIC GENERATING IN contract 8 10/01/18 dd 10.01.18, inv RTGLDNP 2110 3 dd 10.07.22.

Враховуючи, що Контракт №8-10/01/18 укладено 10.01.2018 року, орієнтовна сума якого складає 990000,00 доларів США, та на його виконання неодноразово були поставлені товари, позивач здійснював передплати за інвойсами в межах суми контракту.

Крім того, сума, вказана у платіжному дорученні, дорівнює 60% від загальної суми рахунка-фактури, що цілком узгоджується з положенням Контракту в частині оплати за поставлений товар.

З наведеного вбачається, що оплата за поставку товару за інвойсами №RTGL DNP2110-3_1 від 10.07.2022 р. та №RTGL-DNP2110-3_2 від 10.07.2022 р. була здійснена в повному обсязі, згідно умов Контракту, суперечності у вартості товару, способі та об`ємі оплати - відсутні.

Згідно ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно).

Суд зазначає, що надання митному органу документів щодо оплати/передплати товару не впливають на рівень митної вартості товару, а лише підтверджують заявлену ціну, як складову митної вартості товару.

Отже, доводи апелянта про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованих товарів з підстави наявності розбіжності в умовах оплати є безпідставними. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування митним органом додаткових документів у декларанта.

Стосовно рішення про коригування митної вартості № UA500500/2022/200142/2 від 12.07.2022 р., суд зазначає наступне.

У даному рішенні було також наведено, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Як було вже зазначено вище, п.п. 2.2., 7.1. Контракту сторони домовилися, що у вартість товару входить вартість пакування, маркування, доставки до порту та завантаження на борт судна. Пакування повинно забезпечити повне збереження товару та забезпечити транспортування всіма видами транспорту.

Таким чином, у позивача відсутній обов`язок зазначення даних про витрати на пакування та маркування товару, оскільки вони включені до ціни товару.

Крім того, митний орган зазначив, що у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір та інвойс, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку.

Як вбачається з поданих документів та зазначено в оскаржуваному рішенні митного органу, митне оформлення було здійснено для товарів №1-5, що підтверджується копією митної декларацій країни відправлення №№02971028 від 06.09.2022 р.

У наведеній вище експортній декларації у графі «Номер контракту (угоди)» вказано документ, за яким поставляється товар, а саме інвойс №RTGL-DNP2110-4 від 10.07.2022 р.; у графі «Отримувач вантажу» - ТОВ «Дніпроресурс»; у графі «Найменування транспортного засобу та номер рейсу» зазначено CMA CGM VOLGA/OBXD9W; у графі «Номер транспортної накладної (консамента)» вказано CNMD107096; у графі «Примітки» вказано номер контейнера FCBU8787366. Крім того, зазначено найменування вантажу, вага, кількість та ціна товару.

За наведеного, інформація про товар повністю співпадає з відомостями, зазначеними в МД декларантом, та узгоджується з відомостями в товаросупровідних документах, у тому числі з реквізитами, необхідними для ідентифікації ввезеного товару та пов`язаності наданої експортної декларації з даною поставкою товару.

Також, в оскаржуваному рішенні було наведено, що в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

Разом з тим, вказане не узгоджується з фактичними обставинами, оскільки згідно п. 4.1. Контракту поставка здійснюється на умовах або FOB порт Ningbo (Нінбо), або FOB порт Shanghai (Китай), або FOB порт Zhangjiagang (Китай), або CFR порт Одеса (Україна) у відповідності до Інкотермс 2010 та обумовлюються в інвойсі на кожну відвантажувану партію товару.

У свою чергу, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), термін FOB (FREE ON BOARD, франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець.

Відповідно до правил заповнення графи 20 МД згідно глави 2 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, у графі 20 «Умови поставки» у першому підрозділі графи наводиться скорочене літерне найменування умов поставки, у другому підрозділі графи зазначається літерний код відповідно до класифікації країн світу країни, на території якої міститься географічний пункт доставки товарів, через пропуск назва цього географічного пункту.

Таким чином, у декларації країни відправлення наведена назва географічного пункту доставки товарів - FOB CN Shanghai та згідно наданих до митного оформлення документів, зокрема, договору та інвойсу, також зазначено умови поставки - FOB Shanghai.

За наведеного, географічний пункт переходу відповідальності за втрату товару та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця є FOB Shanghai.

Також митний орган зазначив, що сума передплати за банківським платіжним документом №140 від 30.09.2022 не відповідає умовам зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018.

Як було зазначено, згідно п.п. 2.1., 2.2. Контракту орієнтовна сума контракту складає 990000,00 доларів США. Ціна на товар встановлюється в доларах США на кожну партію товару та вказується в рахунках-фактурах до цього контракту.

За умовами п.п. 3.2., 3.3. Контракту Покупець зобов`язаний переказати авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця, залишок суми перераховує на розрахунковий рахунок Продавця після отримання коносаменту по факсу або електронній пошті.

З цього приводу, слід зазначити, що між сторонами було узгоджено поставку товару згідно з проформою-інвойсом №RTGL-DNP2110-4 від 10.07.2022 р., вартість якої складає 66841,73 доларів США. У подальшому, позивачу виставлено інвойс №RTGL DNP2110-4 від 10.07.2022 р. на суму 66841,73 доларів США.

На виконання положень Контракту, позивачем було здійснено оплату за поставку вказаного товару, що підтверджується платіжним дорученням №140 від 30.09.2022 р., призначення платежу: PREPAYMENT FOR ELECTRIC GENERATING IN contract 8 10/01/18 dd 10.01.18, inv RTGLDNP 2110 4 dd 10.07.22.

Як було вже зазначено, Контракт №8-10/01/18 укладено 10.01.2018 року, орієнтовна сума якого складає 990000,00 доларів США, та на його виконання неодноразово були поставлені товари, позивач здійснював передплати за інвойсами в межах суми контракту.

З наведеного вбачається, що оплата за поставку товару за інвойсом №RTGL-DNP2110-4 у розмірі 66841,73 доларів США була здійснена в повному обсязі, суперечності у вартості товару, способі та об`ємі оплати - відсутні.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Так, встановивши, що подані документи містять розбіжності, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

Встановивши, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів повинен вказати, які саме документи та яких саме відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, не містять подані декларантом документи.

Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 року по справі № 21-591а15 зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Натомість, у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

За таких обставин, у митного органу були відсутні підстави вимагати у декларанта подання додаткових документів за переліком ч.3 ст.53 МК України.

Отже, митним органом безпідставно застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів на підставі спірних рішень про коригування митної вартості товарів, оскільки надані декларантом документи підтверджували числове значення митної вартості товарів за ціною контракту.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач протиправно прийняв спірні рішення №UA500500/2022/200237/2 від 29.09.2022 р. та №UA500500/2022/200269/2 від 24.10.2022 р. про коригування митної вартості товарів, тому вони підлягають скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року по справі № 420/5582/23, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді С.Д. Домусчі О.І. Шляхтицький