Справа № 521/7457/24
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
16 листопада 2024 року
Справа № 521/7457/24
Провадження № 2-а/521/93/24
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорової А.В.
Учасники справи:
Представник Алексєєв Віктор Вікторович
Відповідач Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції
Третя особа інспектор 6-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Журавель Людмила Петрівна
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позов ом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: інспектор 6-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Журавель Людмила Петрівна, про скасування постанови у справі про адміністративне порушення, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: інспектор 6-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Журавель Людмила Петрівна, за яким просить визнати протиправними дії інспектора 6-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Журавель Людмили Петрівни щодо винесення стосовно ОСОБА_1 постанови від 26 квітня 2024 року серії ЕНА № 2004500 про адміністративне правопорушення; визнати протиправною та скасувати постанову від 26 квітня 2024 року серії ЕНА № 2004500, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.; закрити стосовно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.
В обґрунтування поданого позову посилався на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2004500 від 26 квітня 2024 року, прийнятою інспектором 6-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно з оскаржуваної постанови, 26 квітня 2024 року о 13:58:48 на 211 км автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 74 км/год в зоні дії знаку обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год. Тобто перевищив швидкість руху більш ніж на 20 км/год, чим порушив пункт 12.9.6 Правил дорожнього руху України - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3 Правил дорожнього руху України. Швидкість руху вимірювалась приладом «TruCAM» ТС 008451.
Проте оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог п. 3 ч. 2 с. 2, ч. 2 ст. 77 КАС України та є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії-). За наведених обставин, постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2004500 від 26 квітня 2024 року, прийнята інспектором 64 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Журавель А.П., підлягає скасуванню, так як винесена без достатніх доказів.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2024 року відкрито провадження по цій справі.
Відповідач - Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції надало до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на таке.
Позивач у позовній заяві зазначив, що фіксація швидкості руху транспортних засобів за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCAM» шляхом його утримання в руках суперечить положенням ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та даний пристрій виключено із Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.
Категорично не погоджуючись з такими висновками відповідач зазначив, що лазерний вимірювач швидкості «TruCAM LTI 20/20» отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA.TR.001 241-18 Rev.0 від 26 грудня 2018 року.
Прилади «ТrиСаm», передусім, є дистанційними вимірювачами швидкості руху транспортних засобів, а тому їх використання врегульовано положеннями Закону України «Про метерологію та метрологічну діяльність», а не Закону України «Про Національну поліцію». Фото- та відеозйомка є лише додатковою функцією приладів «TruCAM ЬТІ20/20». В той же час, положення Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не містять застережень щодо способу використання дистанційних вимірювачів швидкості руху транспортних засобів виключно за умови їх стаціонарного закріплення. Разом з тим, необхідно зазначити, що правомірність вимірювання швидкості руху транспортних засобів за допомогою приладів «TruCAM» шляхом утримання в руках неодноразово була предметом розгляду судів як першої, так і апеляційної інстанції та у переважній більшості суди доходять висновків, що таке використання приладу є правомірним та не суперечить чинному законодавству.
Позивач вказує, що поліцейською було порушено процедуру розгляду справи, зокрема не надано йому можливості скористатись правами особи яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченими ст. 268 КУпАП.
Дані твердження не відповідають дійсності та спростовується як зазначеними відомостями в оскаржуваній постанові, так і наданими відеозаписами зі службового відеореєстратора (бодікамери). На відеозаписі чітко видно, як поліцейська ознайомила позивача із матеріалами справи, повідомила про намір прийняття відносно нього рішення, надала можливість надати свої пояснення, що вказує на належне виконання поліцейською прав особи яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України і розглянула справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, при цьому надала відео докази правопорушення.
У позовній заяві Позивач вказує на неправомірність дій Поліцейського при винесенні оскаржуваної постанови та на протиправність самої постанови. Таке твердження Позивача не відповідає дійсності та спростовується наданим відзивом на адміністративний позов та доказами по справі.
Із вищезазначеного слідує, що викладені Позивачем доводи не є належним обґрунтуванням адміністративного позову, щодо порушення Поліцейським норм матеріального чи процесуального права та не спростовують наявності в діях Позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 Ст. 122 КУпАП.
Представник позивача надав до суду пояснення, в яких просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, вказавши таке.
Відповідачем не виконано згаданих вище приписів статей 44, 77, 79 КАС України в частині обов`язку подати до суду в порядку та строк, установлений судом, всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. До суду не подано відеозапис з «TruCAM» ТС 008451 - лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів, який начебто підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Усупереч вимогам статті 162 КАС України відповідач у відзиві не зазначив, чому ключовий доказ - відеозапис з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «TruCAM» ТС 008451 - не може бути подано разом з відзивом, причини неподання цього доказу не вказав. З урахуванням викладеного та виходячи з наведених правових норм є очевидним, що суд під час розгляду справи не зможе безпосередньо дослідити докази у справі, зокрема, ознайомитися з електронним доказом - відеозаписом, на якому за допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів - приладом «TruCAM» із серійним номером ТС 008451. Поданий відповідачем до суду як доказ відеозапис з бодікамери номер 475072 (портативного відеореєстратора, призначеного для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського), не є належним, допустимим, достовірним і достатнім у розумінні статей 73, 74, 75, 76 КАС України.
На поданій відповідачем до суду, як електронного доказу паперової копії, відсутній час начебто порушення транспортним засобом під керуванням позивача швидкісного режиму, відстань до транспортного засобу та дані, що підтверджують перевищення ліміту швидкості.
За таких обставин, наведене вище у своїй сукупності свідчить про відсутність будь-яких підстав для притягнення позивача 26 квітня 2024 року на 211 км автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явилась.
Справа розглянута за відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.
Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2004500 від 26 квітня 2024 року, прийнятою інспектором 6-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Згідно з оскаржуваною постановою, 26 квітня 2024 року о 13:58:48 на 211 км автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 74 км/год в зоні дії знаку обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год. Тобто перевищив швидкість руху більш ніж на 20 км/год, чим порушив пункт 12.9.6 Правил дорожнього руху України - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3 Правил дорожнього руху України.
Швидкість руху вимірювалась приладом «TruCAM» ТС 008451.
На підтвердження факту вчинення позивачем згаданого адміністративного правопорушення відповідач посилається на відео з бодікамери 475072 (портативного відеореєстратора, призначеного для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського) та відео з «TruCAM» ТС 008451 (лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів).
Частина перша статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
У статті 280 КУпАП закріплено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-2798 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи.
За ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, серед іншого, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з оскаржуваною постановою 26 квітня 2024 року о 13:58 на 211-му км автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса позивачем було порушено швидкісний режим, визначений пунктами 3.29, 3.31, 30.3 Правил дорожнього руху України.
При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач, зокрема, покликається як на доказ, що підтверджує обставини перевищення швидкості транспортним засобом під моїм керуванням, на відео з «TruCAM» ТС 008451 (лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів).
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Частиною другою статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що інформація змонтовані/розмішені технічні прилади, технічні засоби повинні бути розмішена на видному місці.
За змістом ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено Фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).
У додатках до відзиву на позовну заяву відповідач зазначає про те, що суду подається роздруківка з приладу «TruCAM» на 1 арк. в 1 примірнику. Слід зазначити, що Кодексом адміністративного судочинства України передбачені наслідки порушення вимог, яким мають відповідати докази, зокрема:
1)суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина четверта статті 73 КАС України);
2)докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина восьма статті 79 КАС України).
Крім того, у частині другій статті 211 КАС України визначено, що докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.
Аргументуючи свою позицію у відзиві на позовну заяву, відповідач як на електронний доказ посилається на Фото-, відеозапис лазерного вимірювача швидкості «TruCAM» із серійним номером ТС008451.
Відповідачем не подано до суду електронний доказ - відеозапис з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «TruCAM» ТС 008451, який підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Замість відеозапису, відповідачем до суду подано як доказ роздруківку з приладу «TruCAM».
Проте вказаний доказ не є належним, допустимим і достовірним у розумінні статей 72, 73, 74 КАС України.
Допустимість характеризується через законність джерела отримання доказів, тобто суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Достовірними відповідно до етапі 75 КАС України докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.
Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копій оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Відповідачем не виконано згаданих вище приписів статей 44, 77, 79 КАС України в частині обов`язку подати до суду в порядку та строк, установлений судом, всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Усупереч вимогам статті 162 КАС України відповідач у відзиві не зазначив, чому ключовий доказ - відеозапис з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «TruCAM» ТС 008451 - не може бути подано разом з відзивом, причини неподання цього доказу не вказав.
На поданій відповідачем до суду як електронного доказу паперовій копії відсутній час порушення транспортним засобом під керуванням позивачем швидкісного режиму, відстань до транспортного засобу та дані, що підтверджують перевищення ліміту швидкості.
Таким чином, дослідивши подані докази суд дійшов висновку, що постанова серії ЕНА № 2004500 від 26 квітня 2024 року винесена з порушенням до ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно з ч. 1 ст. 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно з ч. 10 ст. 79 КАС України, докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні . Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили . Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
За викладених обставин адміністративний позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 10, 19, 72, 77, 90, 141, 162, 205, 242-246, 250-251, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: інспектор 6-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Журавель Людмила Петрівна, про скасування постанови у справі про адміністративне порушення задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову від 26 квітня 2024 року серії ЕНА № 2004500, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,0 грн.
Закрити стосовно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.К.Гуревський

Повний текст рішення суду складено 16 листопада 2024 року.