Справа № 600/7648/23-а
Суддя: Мойсюк М.І
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/7648/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов Олег Валерійович

Суддя-доповідач - Мойсюк М.І

17 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мойсюка М.І

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач-1), Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач-2) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі грошового забезпечення включно зі збільшеною додатковою винагородою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 за період перебування у полоні, а саме в період з 24.09.2022 року до моменту поки особу не буде звільнено з полону;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі грошове забезпечення включно зі збільшеною додатковою винагородою відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", її чоловіка військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 за період перебування у полоні, а саме в період з 24.09.2022 року до дня поки останнього не буде звільнено, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовцям, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх".

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи , оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт стверджує, що ОСОБА_2 самовільно покинув військову частину НОМЕР_2 зі зброєю та ніяких документальних підтверджень того, що він не добровільно здався в полон у військової частини НОМЕР_1 не має, а тому і відсутні підстави для виплати грошового забезпечення військовослужбовця.

Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу в якому вказала на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №55 від 01.03.2022 року, старшого сержанта ОСОБА_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 року №54 на посаду командира 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.03.2022 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.09.2022 року №165 «Про призначення службового розслідування по факту СЗЧ старшого сержанта ОСОБА_3 » визначено провести службове розслідування по факту відсутності за місцем несення служби командира 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_2 .

Підставою для призначення службового розслідування слугував рапорт командира 1 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_4 вх.№1411/1506 від 24.09.2022 року, про виявлену відсутність за місцем несення служби командира 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти старшого сержанта ОСОБА_2 .

03.10.2022 року офіцером-психологом Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 оформлено Акт службового розслідування, яким встановлено наступне:

«…3. Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування.

В ході проведення службового розслідування було встановлено, що 24.09.2022 року близько 13.00 годин було виявлено відсутність в теперішньому місці дислокації 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) старшого сержанта ОСОБА_2 . На телефонні дзвінки свого військового керівництва не відповідав. Спроби знайти старшого сержанта ОСОБА_2 не дали результатів.

З пояснень лейтенанта ОСОБА_4 командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , лейтенанта ОСОБА_6 заступника командира 1 стрілецької роти з МПЗ військової частини НОМЕР_2 , старшого матроса ОСОБА_7 стрільця 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 та солдата ОСОБА_8 стрільця 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 стало відомо, що 24.09.2022 року близько 11.30 з теперішнього місця дислокації ( АДРЕСА_1 ) військовослужбовець старший сержант ОСОБА_2 без дозволу сів на власний мотоцикл Урал (зеленого кольору) та поїхав у невідомому напрямку, повідомивши, що скоро повернеться, штатна зброя (АК- 74 НОМЕР_5), чотири споряджені магазини, шоломом кевларовий балістичним (PASGT) пісочного кольору та бронежилет балістичним без захисту шиї пісочного кольору були з ним. На телефонні дзвінки свого військового керівництва не відповідав. Спроби знайти старшого сержанта ОСОБА_2 не дали результатів. Не статутні заходи впливу до старшого сержанта ОСОБА_2 не застосовувались, не статутних відносин не було, на здоров`я не скаржився до медичного пункту військової частини НОМЕР_2 не звертався.

Станом на день складання акту службового розслідування 03.10.2022 року старший сержант військової служби за мобілізацією ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_2 так і не прибув.

Отже 24.09.2022 року виявлено відсутність старшого сержанта військової служби за мобілізацією ОСОБА_2 з теперішнього місця дислокації ( АДРЕСА_1 ) 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , його місце знаходження невідоме на зв`язок не виходить…».

Актом службового розслідування від 03.10.2022 року запропоновано за порушення вимог статей 6, 11, 12, 14, 16, 127, 128 Статуту та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, керуючись статтями 8, 48, 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на командира 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_2 накласти дисциплінарне стягнення - «Сувора догана».

Рішенням командира військової частини НОМЕР_2 про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності чи інші заходи впливу за результатами службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 24.09.2022 року № 165 «Про призначення службового розслідування по факту СЗЧ старшого сержанта ОСОБА_3 » визначено; за порушення вимог статей 6, 11, 12, 14, 16, 127, 128 Статуту та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, керуючись статтями 8, 48, 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на командира 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_2 накласти дисциплінарне стягнення - «Сувора догана»; офіцеру групи ЦВС військової частини НОМЕР_2 лейтенанту ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що в діях старшого сержанта ОСОБА_2 встановлені ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підготувати примірник матеріалів проведеного службового розслідування разом з повідомленням про вчинення старшим сержантом ОСОБА_2 кримінального правопорушення для направлення до територіального слідчого підрозділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві.

03.10.2022 року командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято наказ №174 «Про результати проведення службового розслідування по факту СЗЧ старшого сержанта ОСОБА_3 », згідно якого визначено: за порушення вимог статей 6, 11, 12, 14, 16, 127, 128 Статуту та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, керуючись статтями 8, 48, 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на командира 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 старшого сержанта ОСОБА_2 накласти дисциплінарне стягнення - «Сувора догана» (пункт 2 наказу); офіцеру групи ЦВС військової частини НОМЕР_2 лейтенанту ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що в діях старшого сержанта ОСОБА_2 встановлені ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підготувати примірник матеріалів проведеного службового розслідування разом з повідомленням про вчинення старшим сержантом ОСОБА_2 кримінального правопорушення для направлення до територіального слідчого підрозділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві (пункт 6 наказу).

З матеріалів справи судом також встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_2 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 спрямовано заяву про вчинення ОСОБА_2 злочину (вих.№1506/777 від 04.10.2022 року). На підставі направлених матеріалів Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтава було порушено досудове розслідування та внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000906 (дата реєстрації 22.10.2022 року).

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) 77-PC від 15.05.2023 року звільнено з займаної посади та призупинено військову службу старшому сержанту ОСОБА_2 , командиру стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , з 22 жовтня 2022 року

15.07.2023 року військовою частиною НОМЕР_2 (на запит вих. 1506/1669 від 11.06.2023 року) отримано лист від ДП «Український Національний Центр Розбудови Миру» №9546-23 від 13.07.2023 року, яким підтверджено перебування в полоні держави-агресора ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Військовою частиною НОМЕР_2 службовим листом від 17.07.2023 року №1506/83 направлено лист ДП «Український Національний Центр Розбудови Миру» №9546-23 від 13.07.2023 року на адресу директора ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, для врахування під час проведення досудового розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_2 .

03.08.2023 року Постановою про закриття кримінального провадження слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві Макаренко М.М., закрито кримінальне провадження №0000906, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 , складу кримінальною правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) 167-PC від 04.10.2023 року ОСОБА_2 поновлено на військовій службі з 22.10.2022 року і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Вказаним наказом також визначено, що на час перебування у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 залишається на всіх видах забезпечення та у списках військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_4 .

Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 06.10.2023 року №283 старшого сержанта ОСОБА_2 поновлено у списках Військової частини НОМЕР_2 та на всіх видах грошового забезпечення з 22.10.2022 року.

09.10.2023 року командиром Військової частини НОМЕР_2 видано наказом (з адміністративно-господарської діяльності) №419 «Про призначення службового розслідування по факту закриття кримінального провадження відносно сержанта ОСОБА_2 та офіційного підтвердження перебування сержанта ОСОБА_2 у полоні через Центральне Агентство з Розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста».

19.10.2023 року командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято наказ №169 «Про результати проведення службового розслідування по факту закриття кримінального провадження відносно сержанта ОСОБА_2 та офіційного підтвердження перебування сержанта ОСОБА_2 у полоні через Центральне Агентство з Розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста», згідно якого визначено: начальнику групи персоналу військової частини НОМЕР_2 , встановленим порядком облікувати як «полоненого» ОСОБА_2 (пункт 2 наказу); начальнику групи персоналу військової частини НОМЕР_2 та Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_2 , строк призупинення військової служби старшого сержанта ОСОБА_2 зарахувати до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновити пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців (пункт 4 наказу); начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_2 провести нарахування за весь час необґрунтованого призупинення військової служби старшого сержанта ОСОБА_2 його недоотримане грошове та інші види забезпечення з 24.09.2022 року (пункт 5 наказу).

Поряд з цим, ОСОБА_1 (дружина старшого сержанта ОСОБА_2 ) звернулася до командиром військової частини НОМЕР_1 із заявою від 06.10.2023 року, згідно якої у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» просила виплатити та у подальшому виплачувати їй належне грошове забезпечення ОСОБА_2 .

Заява ОСОБА_1 від 06.10.2023 року була спрямована військовою частиною НОМЕР_1 разом із супровідним листом від 09.10.2023 року №1504/2642 за належністю до військової частини НОМЕР_2 .

19.10.2023 року командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято наказ (з адміністративно-господарської діяльності) №435 «Про виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди членам сім`ї військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які захоплені у полон», яким відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх " та від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" та на підставі окремих доручень Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/з/29 та від 06 березня 2023 року №5718/з, наказано:

- виплатити грошове забезпечення та додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень за місяць членам сім`ї старшого сержанта ОСОБА_2 , який захоплений в полон, за період з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2023 року (пункт 1 наказу);

- вислуга років у Збройних Силах України старшого сержанта ОСОБА_2 станом на 19 жовтня 2023 року становить: календарна: 03 роки 06 місяців 21 день; пільгова: немає; загальна: 03 роки 06 місяців 21 день (пункт 2 наказу);

- фінансово-економічній службі здійснити всі необхідні перерахунки (пункт 3 наказу).

Також, за заявою ОСОБА_1 (дружини старшого сержанта ОСОБА_2 ) військовою частиною НОМЕР_2 видано довідку від 20.11.2023 року №1506/2429 про перебування старшого сержанта ОСОБА_2 з 24.09.2022 року по час видачі довідки в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 17 Конституції України установлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Частина 5 статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII.

Виходячи з положень статті 1 Закону №2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з частиною 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (стаття 2 Закону №2011-XII).

Абзацом першим частини 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами частини 6 статті 9 Закону №2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Відповідно абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197.

У пункті 3 розділу ХХХ Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 (далі - Порядок №884), військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.

Так, Порядком №884 визначається механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.

У цьому Порядку під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (пункт 2 Порядку №884).

Згідно із пунктами 3, 4 Порядку №884 за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Пунктом 5 Порядку №884 передбачено, що командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі. У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Відповідно до пункту 6 виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації):

до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах;

протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Відповідно до п. 8 Порядку №884 виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (установи, організації), місця служби або дезертирували, не здійснюється.

Так, судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що 15.07.2023 року військовою частиною НОМЕР_2 (на запит вих. 1506/1669 від 11.06.2023 року) було отримано лист від ДП «Український Національний Центр Розбудови Миру» №9546-23 від 13.07.2023 року, яким підтверджено перебування в полоні держави-агресора ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому, 03.08.2023 року Постановою про закриття кримінального провадження слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві Макаренко М.М. , закрито кримінальне провадження №0000906, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 , складу кримінальною правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) 167-PC від 04.10.2023 року ОСОБА_2 поновлено на військовій службі з 22.10.2022 року і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Вказаним наказом також визначено, що на час перебування у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 залишається на всіх видах забезпечення та у списках військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_4 .

09.10.2023 року командиром Військової частини НОМЕР_2 видано наказом (з адміністративно-господарської діяльності) №419 «Про призначення службового розслідування по факту закриття кримінального провадження відносно сержанта ОСОБА_2 та офіційного підтвердження перебування сержанта ОСОБА_2 у полоні через Центральне Агентство з Розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста», за результатами якого 19.10.2023 року командиром військової частини НОМЕР_2 прийнято наказ №169 «Про результати проведення службового розслідування по факту закриття кримінального провадження відносно сержанта ОСОБА_2 та офіційного підтвердження перебування сержанта ОСОБА_2 у полоні через Центральне Агентство з Розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста», яким визначено: начальнику групи персоналу військової частини НОМЕР_2 , встановленим порядком облікувати як «полоненого» ОСОБА_2 (пункт 2 наказу); начальнику групи персоналу військової частини НОМЕР_2 та Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_2 , строк призупинення військової служби старшого сержанта ОСОБА_2 зарахувати до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновити пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців (пункт 4 наказу); начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_2 провести нарахування за весь час необґрунтованого призупинення військової служби старшого сержанта ОСОБА_2 його недоотримане грошове та інші види забезпечення з 24.09.2022 року (пункт 5 наказу).

Такі обставини свідчать про те, що під час проведення службових розслідувань відносно ОСОБА_2 не було встановлено добровільної здачі ним в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Відносно ОСОБА_2 відсутні дані про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння ним злочину, передбаченого ст. 407 та/або ст. 408 та/або ст. 430 Кримінального кодексу України, відсутній і обвинувальний вирок відносно ОСОБА_2 за скоєння ним злочинів, передбачених вказаними статтями Кримінального кодексу України.

Більше того, у наказі командира військової частини НОМЕР_2 від 19.10.2023 року №169 «Про результати проведення службового розслідування по факту закриття кримінального провадження відносно сержанта ОСОБА_2 та офіційного підтвердження перебування сержанта ОСОБА_2 у полоні через Центральне Агентство з Розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста» визначено наступне: «…Службовим розслідуванням неправомірних дій вчинених військовослужбовцем військової служби за мобілізацією старшим сержантом ОСОБА_2 не встановлено, що підтверджується постановою від 03.08.2023 року слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві Макаренко М.М. та витягом з ЄРДР від 19.09.2023 року про закриття кримінального провадження №0000906.

Вина військовослужбовця: відсутня, що підтверджується постановою від 03.08.2023 року слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у «.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві Макаренко М.М. та витяг з ЄРДР від 19.09.2023 року про закриття кримінального провадження №0000906. Своїми діями військовослужбовець військової служби за мобілізацією старший сержант ОСОБА_2 військової частини НОМЕР_2 , не порушив вимоги нормативно-правових актів, що підтверджується постановою від 03.08.2023 року слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві Макаренко М.М. та витягом з ЄРДР від 19.09.2023 року про закриття кримінального провадження №0000906. Причини та умовами, що сприяли потраплянню до полону старшим сержантом ОСОБА_2 не встановлені…»

Відтак, правильно аналізуючи наведені вище обставини та норми, суд першої інстанції вірно зауважив на тому, що виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими та не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Члену сім`ї військовослужбовця, зокрема, який потрапив у полон, грошове забезпечення виплачується у разі одночасної наявності таких юридичних фактів:

1) не встановлення в установленому порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця у полон самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирства;

2) перебування військовослужбовця у списку особового складу військової частини (установи, організації);

3) подання на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) членом сім`ї військовослужбовця у встановлені строки разом із передбаченими Порядком №884 документами заяви про виплату грошового забезпечення.

Як свідчать обставини справи та не заперечується військовими частинами, ОСОБА_1 перебуває у полоні. Інформація про перебування військовослужбовця у полоні внесена до реєстру Національного інформаційного бюро та підтверджується Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру».

У відношенні позивача порушувались кримінальні справи за частиною 4 статті 408 Кримінального кодексу України. Натомість, обставини щодо перебування військовослужбовця у полоні, у тому числі внаслідок добровільної здачі в полон чи через боягузтво або легкодухість, військовою частиною не з`ясовувались.

Так, командиром Військової частини НОМЕР_2 з дотриманням вимог пункту 5 Порядку №884 прийнято наказ (з адміністративно-господарської діяльності) №435 «Про виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди членам сім`ї військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які захоплені у полон», яким наказано виплатити грошове забезпечення та додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень за місяць членам сім`ї старшого сержанта ОСОБА_2 , який захоплений в полон, за період з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2023 року (пункт 1 наказу). Проте, даний наказ є нереалізованим, оскільки грошове забезпечення та додаткова винагорода членам сім`ї ОСОБА_2 , зокрема його дружині, яка є позивачем у справі, не виплачені.

З наведеного слідує правильність висновку суду першої інстанції про обов`язок військової частини щодо нарахування та виплати грошового забезпечення дружині військовослужбовця відповідно до Порядку №884 з 24.09.2022 року до моменту поки особу не буде звільнено з полону.

Відповідно до ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мойсюк М.І

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.