Справа № 319/915/21(2-а/319/3/2022)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2024 року м. Дніпросправа № 319/915/21(2-а/319/3/2022)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на постанову Куйбишевського районного суду Запорізької області від 31.01.2022 року в адміністративній справі №319/915/21 (2-а/319/3/2022) (головуючий суддя першої інстанції Мальований В.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в якому просив:

- скасувати постанову №396-ДК/0280По/08/01/-21 від 13 вересня 2021 року, ухвалену державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Редькою В.М. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення;

- скасувати рішення державного інспектора Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Редьки В.М. про стягнення з ОСОБА_1 шкоди заподіяної внаслідок самовільного заняття земельних ділянок в розмірі 16 762 грн., згідно розрахунку та повідомлення від 13.09.2021 року.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що оскаржувана постанова не містить опису обставин, які повинні бути встановленні під час розгляду справи, з посиланням на докази, на підставі яких встановленні відповідні обставини. Вважає, що у відповідача відсутні докази, які свідчать про причетність позивача до самовільного зайняття земельної ділянки у вигляді фотознімків з зафіксованим порушенням або наявності відеодоказів з цього приводу.

Постановою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 31 січня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення від 13 вересня 2021 року № 396-ДК/0280По/08/01/-21 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, винесену держаним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель - головним спеціалістом відділу державного контролю за використанням та охороною земель №3 Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Редькою Валерієм Миколайовичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53-1 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував положення статей 187, 189 Земельного кодексу України, якими встановлено, що самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами. Відповідно до листа землевпорядника Комиш-Зорянської селищної ради від 28.09.2021 року №03-75/1066, відповідач вставив, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:003:0047 на території Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області знаходиться в користуванні позивача без правовстановлюючих документів, тому особу правопорушника встановлено належним чином.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області від 06.08.2021 року №396-ДК, державному інспектору Держгеокадастру ОСОБА_2 доручено здійснити перевірку дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельної ділянки, яка розташована на території Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області на захід від земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0047.

В ході проведення перевірки було складено:

- Акт обстеження земельної ділянки, яка розташована на території Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області на захід від земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0047 від 12.08.2021 року №396-ДК/355/АО/10/01/-21,

- Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту на території Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області на захід від земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0047 від 12.08.2021 року №396-ДК/391/АП/09/01/-21.

13.08.2021 року позивачу за вих. № №396-ДК/0144/04/01/-21 було направлено повідомлення про виклик для надання пояснень з питань пов`язаних з порушенням земельного законодавства на 14.00 год 03 вересня 2021 року до приміщення відділу №2 Управління у Пологівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Вказане повідомлення було надіслано на адресу позивача поштовим відправленням № 107, що підтверджується Реєстром відправки рекомендованої з повідомленням поштової кореспонденції від 16.08.2021, Списком № 6891 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Запоріжжя-95, фіскальним чеком АТ «Укрпошта» ФН , та отримано позивачем особисто 19.08.2021 року.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 до приміщення відділу №2 Управління у Пологівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області у визначений термін не з`явився.

Державним інспектором Держгеокадастру ОСОБА_2 (далі державний інспектор ОСОБА_2 ) 10.09.2021 року у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за результатами обстеження земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту на території Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області на захід від земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0047, відносно ОСОБА_1 складено протокол № 396-ДК/0109П/07/01/-21 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 53-1 КУпАП. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від підпису, надання пояснень та отримання другого примірника протоколу відмовився.

13.09.2021 року державний інспектор Редько В.М. за актами обстеження земельної ділянки винесено припис про усунення порушень, виявлених під час проведення обстеження земельної ділянки 12.08.2021 року, відповідно до якого приписано вжити заходів щодо усунення порушення у 30 денний термін, до 13.10.2021 року.

Того ж дня, державним інспектором ОСОБА_2 складено повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, згідно якого позивачу за самовільне зайняття земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту на території Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області на захід від земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0047, необхідно сплатити шкоду, в розмірі 16 762,00 грн., та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №396/ДК/0230По/08/01/-21 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 53-1 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Дії державного інспектора Редька В.М. щодо складання Актів перевірки дотримання позивачем вимог земельного законодавства, протоколу про адміністративне правопорушення, розрахунків розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок та припису оскаржені позивачем в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 187, абз.1 частини першої статті 188 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України;

державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Положення статей 2, 4 ,частини першої статті 5, п. «а» частини першої статті 6, статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року №963-IV (далі Закон №963-IV) відтворюють зміст статей 187, 188 ЗК України щодо обсягу завдань державного контролю за використанням та охороною земель, та визначають, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, зокрема, у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Згідно частин першої, другої статті 10 Закону №963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема:

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

давати обов`язкові для виконання приписи з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України тощо.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1,7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15, передбачено, що державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, ,який реалізує державну політику у сфері , зокрема, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів; та здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у справі №1940/1655/18 від 20.02.2020 року згідно з якою державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися посадовими особами Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, у тому числі, шляхом проведення перевірок.

Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містяться в статті 256 КУпАП.

Частиною першою статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями статті 278 КУпАП орган (посадова особа) під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка, зокрема, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

При цьому, обов`язковою умовою для розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є наявність даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства № 6 від 19.01.2017 року затверджена Інструкція з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1, п. 2 розділу ІІ Інструкції, ця Інструкція визначає порядок оформлення матеріалів у разі виявлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель порушень вимог земельного законодавства, їх обліку, розгляду, а також оскарження та контролю за провадженням у справах про адміністративні правопорушення.

Вимоги Інструкції є обов`язковими для виконання державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастру) та її територіальних органів (далі - державні інспектори), яким відповідно до законодавства України надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, які діють як державні інспектори сільського господарства відповідно до статті 244 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 5 розділу ІІ Інструкції, у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За положенням п. 6 розділу ІІ Інструкції, у протоколі обов`язково робиться відмітка про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, а також про повідомлення її про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов`язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення (додаток 2) із зазначенням часу і місця розгляду справи.

З огляду на зміст акту перевірки від 12.08.2021 року, акту обстеження земельної ділянки від 12.08.2021 року та протоколу від 10.09.2021 року судом встановлено, що відповідачем проведено перевірку за відсутності позивача, його не повідомлено про час та місце розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Листом Комиш-Зорянської селищної ради від 23.07.2021 року № 03-75/0867 визначено, що земельна ділянка, площею 4,4556 га, яка розташована на захід від земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0047, на території Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області використовується без правовстановлюючих документів, станом на 20.07.2021 року земельна ділянка засіяна соняшником.

Відповідно до матеріалів справи, особу правопорушника встановлено на підставі Інформації щодо стану використання земель сільськогосподарського призначення комунальної та колишньої колективної власності, які використовуються без належним чином оформлених правовстановлюючих документів, на території Комиш-Зорянської селищної ради в межах та за межами сіл Білоцерківка, Черешневе станом на 22.06.2021 року, що була надана разом із вищезазначеним листом Комиш-Зорянської селищної ради.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що є недостатнім доказом на підтвердження самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_1 інформація, яка надана Комиш-Зорянською селищною радою Пологівського району Запорізької області в форматі Excel-таблиці.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду у суді апеляційної інстанції, будь яких інших належних доказів на підтвердження самовільного зайняття позивачем земельної ділянки площею 4,4556 га, яка розташована на захід від земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0047 на території Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області відповідачем не подані, в матеріалах справи відсутні.

Також, як встановлено вище, під час складання протоколу від 10.09.2021 року інспектором визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 14 год. 00 хв. 13.09.2021 року в приміщенні відділу №2 Управління у Пологівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Втім, позивач від підпису в цьому протоколі та його отриманні відмовився, про що зазначено в самому протоколі і засвідчено вказаними в протоколах свідками - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Отже, оскільки позивач відмовився від підписання протоколу від 10.09.2021 року, відповідач згідно вимог вказаної вище Інструкції зобов`язаний був направити на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення із зазначенням часу і місця розгляду справи. У випадку відсутності особи, відносно якої розглядається справа, відсутності даних про її належне сповіщення та відсутності заяви про розгляд справи за її відсутності, інспектор мав відкласти розгляд справи та вжити заходів щодо належного повідомлення такої особи.

Матеріали справи свідчать, що протокол про адміністративне правопорушення від 10.09.2021 року на адресу позивача не направлявся, позивачем не отриманий.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про належне сповіщення державним інспектором позивача про час, дату і місце розгляду справи, яке було проголошено останньому в присутності свідків, та повідомленням від 13.08.2021 року про виклик для надання пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства.

Застосований відповідачем спосіб повідомлення особи про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення не передбачений чинним законодавством.

Таким чином, позивач був позбавлений реальної можливості на захист своїх прав під час складання протоколу та прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення, а сам розгляд справи відбувся без дотримання принципів всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Встановлені судом обставини є свідченням невідповідності оскаржуваної постанови критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, і є підставою для скасування постанови як такої, що винесена без з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, з порушенням встановленої процедури.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Зважаючи на вище вказані обставини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що в даному випадку, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статті 53-1 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд та суд першої інстанції встановили, що розгляд адміністративної справи за результатами якої винесено оскаржувану постанову від 13.09.2021 року №396-ДК/0280По/08/01/-21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення, проведено з порушенням вимог діючого законодавства, подія та вина особи не доведені належними та допустимими доказами, а тому вказана постанова не може визнаватися законною і підлягала скасуванню.

Разом з тим, щодо вимог позивача про скасування рішення державного інспектора Редьки В.М. про стягнення з ОСОБА_1 шкоди, заподіяної внаслідок самовільного заняття земельної ділянки в розмірі 16 762 грн. згідно розрахунку та повідомлення від 13.09.2021, суд першої інстанції правильно визнав їх безпідставними.

Так, обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу не є правовим документом, який встановлює відповідальність, не породжують обов`язкових юридичних наслідків, оскільки вони є носіями доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог земельного законодавства, на підставі яких приймається відповідне рішення контролюючого органу. Тому їх оцінка, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо їх складання та проведення перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі актів.

За таких обставин, враховуючи, що повідомлення про сплату шкоди та розрахунок розміру шкоди не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків та правових наслідків для осіб, які перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 06.08.2018 по справі 826/4278/14.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки та незгоди з доказами.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на постанову Куйбишевського районного суду Запорізької області від 31 січня 2022 року в адміністративній справі №319/915/21 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року в адміністративній справі №319/915/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко