Справа № 160/11600/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
06.05.2024 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить:
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на його користь грошове забезпечення за період вимушеного прогулу за період з 20 травня 2023 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України у розмірі 138 215,7 гривень (973,35 грн/день х 142 календарних днів) з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не виплати середнього грошового забезпечення за аналогічною посадою за період з 20.05.2023 по 08.10.2023 з урахуванням премії та додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за аналогічною посадою за період з 20.05.2023 по 08.10.2023 з урахуванням премії та додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами з 03.06.2024, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
05.06.2024 до суду від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує проти задоволення клопотання про закриття провадження та зазначає, що суд першої інстанції не вирішував питання щодо нарахування йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням Постанови КМУ №168. Вважає, що за час вимушеного прогулу з дня звільнення йому мають бути виплачені всі види грошового забезпечення, які були йому визначені на день звільнення, в тому числі премія.
Суд, розглянувши вказане клопотання, вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, оскільки у справі, що розглядається, позивач звертається із самостійними вимогами - стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на його користь грошове забезпечення за період вимушеного прогулу за період з 20 травня 2023 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України у розмірі 138 215,7 гривень (973,35 грн/день х 142 календарних днів) з урахуванням раніше виплачених сум, які в цьому випадку не є тотожними із вимогами у вже вирішеному спорі. Отже, суд вважає, що підстави позову у цих справах є відмінними, що свідчить про не тотожність спору, а тому підстави для закриття провадження у цій справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України та задоволення заяви відповідача відсутні.
05.06.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме відомостей щодо грошового забезпечення та інших виплат позивача за березень-квітень 2023 року, а також інформації щодо нарахування та виплати грошового забезпечення з урахуванням премії та додаткової винагороди, що передбачена Постановою КМУ №168, яку отримували поліцейські за аналогічними посадами у період з 20.05.2023 по 08.10.2023.
Суд не вбачає необхідності у витребувані доказів вказаних в клопотанні, оскільки вимоги клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме інформації щодо нарахування премії та додаткової винагороди окремим поліцейським за аналогічними посадами у період з 20.05.2023 по 08.10.2023, виходять за межі предмету спору у цій справі та не можуть бути визнані судом такими, що направлені на встановлення обставин у даній справі, оскільки заявлена до витребування інформація не має юридичного значення для вирішення даного спору по суті.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області на посаді заступника начальника відділу кримінальної поліції Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
19.05.2023 року наказом заступника начальника відділу кримінальної поліції Павлоградського районного відділу поліції № 318 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.05.2023 року.
Підставою видання наказу про звільнення зі служби в поліції став наказ від 17.05.2023 року № 904к, яким на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Вважаючи прийняті накази протиправними, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про їх скасування та поновлення на посаді.
- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 17.05.2023 року № 904к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Павлоградського РВП ГУНП» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 19.05.2023 року № 318 о/с (по особовому складу), яким капітана поліції ОСОБА_1 заступника начальника відділу кримінальної поліції Павлоградського районного відділу поліції, звільнено зі служби в поліції з 19.05.2023 року за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції);
- поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу кримінальної поліції Павлоградського районного відділу поліції з 19.05.2023 року:
- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 19.05.2023 року по 09.10.2023 року включно в розмірі 32 393,73 грн. (сума вказана з врахуванням податків та інших обов`язкових платежів);
- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу кримінальної поліції Павлоградського районного відділу поліції та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі суми стягнення за один місяць.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 залишено без змін, отже, останнє є таким, що набрало законної сили 23.01.2024.
Також, на виконання рішення Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 нараховано середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 19.05.2023 по 09.10.2023 включно в розмірі 32 393,73 грн. (з урахуванням сум податків та зборів).
При цьому, з рішення суду вбачається, що грошове забезпечення в сумі 32 393,73 грн розраховано за 101 день х 320,73 грн середньоденного грошового забезпечення за березень-квітень 2023 на підставі довідки Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 №2051.
Так, згідно довідки №2051 від 14.07.2023 грошове забезпечення заступника начальника відділу кримінальної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 у місячному розмірі станом на день звільнення 19.05.2023 становило 9 942,50 грн, середньоденне грошове забезпечення 320,73 грн.
Отже, суд, приймаючи рішення про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.05.2023 по 09.10.2023, керувався Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.
Судом встановлено, що 03.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із запитом про надання інформації щодо розрахунку середнього грошового забезпечення за березень-квітень 2023 року.
На виконання запиту Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області складено довідку №21/1095 від 15.11.2023 про розрахунок середнього грошового забезпечення заступника начальника відділу кримінальної поліції Павлоградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 за березень-квітень 2023 року.
Згідно отриманої довідки від 15.11.2023 грошове забезпечення ОСОБА_1 у березні 2023 року складало 29 634,42 грн, у квітні 2023 року складало 29 740,02 грн.
Отже, середньомісячне грошове забезпечення ОСОБА_1 за березень-квітень 2023 року становить 29 687,22 грн ((29 634,42 грн + 29 740,02 грн) / 2) (без відрахування податків та зборів), а середньоденне грошове забезпечення за березень-квітень 2023 становить 973,35 грн ((29 634,42 грн + 29 740,02 грн) / 61 календарний день) (без відрахування податків та зборів).
Ця довідка містить відомості щодо розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 аналогічні тим, що вказані у довідці від 15.11.2023 №21/1095.
Крім того, позивач зазначає, що Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області не здійснило йому виплату середнього грошового забезпечення за аналогічною посадою за період з 20.05.2023 по 08.10.2023 з урахуванням премії та додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості нарахування позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також не виплати належного грошового забезпечення без врахування премії та додаткової винагороди.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).
Згідно із пунктом 4 частини 10 статті 62 Закону №580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11.11.2015 (далі - Постанова №988) встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).
Згідно з пунктом 3 розділу 1 Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад: 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер): 4) премії: 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 6, 9 Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ЗВО про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.
Пунктом 6 розділу III цього Порядку передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Зі змісту Порядку, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
При виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року по справі №805/1110/17а.
Крім того, Третій апеляційний адміністративний суд у своїй постанові зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.05.2023 по 09.10.2023, керувався Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.
При цьому, з рішення суду вбачається, що грошове забезпечення в сумі 32 393,73 грн розраховано за 101 день х 320,73 грн середньоденного грошового забезпечення за березень-квітень 2023 на підставі довідки від 14.07.2023 №2051.
Так, згідно довідки №2051 від 14.07.2023 грошове забезпечення заступника начальника відділу кримінальної поліції Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 у місячному розмірі станом на день звільнення 19.05.2023 становило 9 942,50 грн, середньоденне грошове забезпечення 320,73 грн.
Отже, суд, приймаючи рішення про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.05.2023 по 09.10.2023, керувався Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішення суду від 09.10.2023 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 по справі №160/16047/23 набрали законної сили, доказів того, що позивач не погодився з розрахунком та скористався правом на касаційне оскарження судового рішення в матеріалах справи не має.

Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати позивача було встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №160/16047/23, яке набрало законної сили 23.01.2024, на рівні 320,73 грн, що в силу приписів ч.4 ст. 78 КАС України, зобов`язує суди враховувати такі обставини, як такі, що не потребують доказування.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3.04.2008 у справі Пономарьов проти України, п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 року у справіv. Russia, пп.27, 28).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України" ("Zheltyakov v. Ukraine", заява № 4994/04, § 42-43)).

У даному випадку, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з дня звільнення по день поновлення на посаді.

Разом із тим, зазначені позовні вимоги заявлялися позивачем та були предметом розгляду справи №160/16047/23 та судом було визначено до сплати суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Докази, стосовно обставин розміру суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, які стосувалися предмета позовних вимог, оцінювалися судом в межах справи №160/16047/23.

Саме в межах розгляду справи №160/16047/23 судом досліджувалося питання щодо визначення розміру середньоденного заробітку позивача, а саме суми, яка підлягає стягненню з відповідача. Так, судом встановлено та зазначено у мотивувальній частині, що за період вимушеного прогулу позивача на день розгляду справи сума середнього заробітку повинна бути відшкодована в розмірі 32 393,73 грн., за 101 календарний день.

Позивачем в межах цієї справи фактично повторно заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період 142 календарних днів у зв`язку із незаконним звільненням з посади.

При цьому, під час повторного звернення, фактично надаються нові докази, які повинні спростувати висновки суду першої та апеляційної інстанції.

Суд зазначає, що незгода позивача вже після ухвалення постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 у справі №160/16047/23, із висновками суду першої та апеляційної інстанції щодо розміру середньоденного заробітку, незгода із доказами, які надавалися Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області в межах розгляду справи №160/16047/23, надає право позивачу подання відповідної касаційної скарги, а не подання окремої позовної заяви.

Крім того, варто зазначити, що перегляд судових рішень врегульовано розділом КАС України, який визначає підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема шляхом подання відповідної заяви в межах справи №160/16047/23, а не повторного звернення до суду з окремим позовом та надання інших доказів, які повинні спростувати висновки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2023 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 по справі №160/16047/23.

У цьому випадку, позивачем подаються нові докази на спростування висновків судів по справі №160/16047/23, стосовно розміру середньоденного заробітку позивача на час звільнення.

Обґрунтування позивача щодо заявлених вимог вказують на те, що позивач фактично не погоджується з висновками судів, які відображені в межах справи №160/16047/23 на підставі доказів, які містяться в матеріалах тієї справи, зокрема і тих, які на думку позивача є неналежними та недопустимими, викладеними у рішенні та постанові.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача грошового забезпечення за період вимушеного прогулу за період з 20 травня 2023 року по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України у розмірі 138 215,7 гривень (973,35 грн/день х 142 календарних днів), з урахуванням раніше виплачених сум, у зв`яжу з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги в частині не виплати середнього грошового забезпечення за аналогічною посадою за період з 20.05.2023 по 08.10.2023 з урахуванням додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та з урахуванням раніше виплачених сум, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє по сьогоднішній день.

28.02.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Пунктом 1 Постанови № 168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Додаткова винагорода, яка передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168, не має регулярного характеру та виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за наявності певних умов, а саме:

- на період дії воєнного стану;

- поліцейським;

- пропорційно часу участі в інших заходах в умовах особливого періоду.

Отже, за змістом вказаних нормативно-правових актів, з 24.02.2022 у поліцейських, які проходять службу у підрозділах, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно. А у тих поліцейських, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Включення додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до складу грошового забезпечення для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу при звільненні, вищезгаданими нормативними документами не передбачено.

Виходячи із приписів пункту 3 розділу І Порядку № 260 до складу грошового забезпечення входять щомісячні додаткові види грошового забезпечення, зокрема, винагороди, які мають постійний характер.

Крім того, відповідно до наказу Голови Національної поліції України від № 242 «Про деякі питання посиленого варіанту несення 08.04.2022 службової діяльності на період дії на території України воєнного стану» для працівників закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України установлено шестиденний робочий тиждень, та відмінено вихідний день суботу і святкові дні.

23.03.2022 Головою Національної поліції України затверджено «Порядок документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі поліцейських у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження проведення перебування поліцейських в районах проведення зазначених заходів» (далі - Порядок), додаток до Методичних рекомендацій.

Відповідно до вказаного Порядку, для документального підтвердження безпосередньої участі поліцейських Національної поліції України у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також для підтвердження перебування поліцейських в районах проведення зазначених заходів можуть використовуватися такі документи (підписані або затверджені керівником органу, підрозділу): наказ; доручення; стройова записка; список особового складу, який залучався до виконання завдань; рапорт, доповідна записка начальника органу, підрозділу Національної поліції України про участь кожного поліцейського (у тому числі з числа оперативно підпорядкованого складу) у виконанні завдань; розрахунок; книга нарядів.

Згідно пункту 2 розділу I Методичних рекомендацій щодо виплати додаткової винагороди поліцейським під час дії воєнного стану, передбаченої Постановою № 168 (далі - Методичні рекомендації), додаткова винагорода є окремим тимчасовим видом грошового забезпечення поліцейських, який виплачується на період дії воєнного стану, за період проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами та тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії згідно з умовами, передбаченими розділами 2-5 Методичних рекомендацій.

Виплата винагород здійснюється органом, установою за місцем постійного проходження служби поліцейського де він призначений на штатну посаду на підставі наказів такого органу, установи. Видання наказу здійснюється щомісяця не пізніше 28 числа (до завершення воєнного стану).

Накази про встановлення винагороди поліцейським, які тимчасово зареєстровані та стали на облік згідно з вимогами наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану чи стосовно яких була відсутня інформація для встановлення винагороди», можуть бути видані після отримання необхідних даних, інформації тощо. Додаткова винагорода виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі органу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 розділу 2 Методичних рекомендацій: додаткова винагорода встановлюється пропорційно та виплачуються поліцейським за календарний період проходження служби в розрахунковому місячному періоді з урахуванням умов щодо періодів, які не враховуються до періоду, за який може бути встановлена винагорода згідно з розділом IV цих Методичних рекомендацій.

Додаткова винагорода встановлюється, ураховуючи кількість календарних днів проходження служби, крім періодів, зазначених у пункті 1 розділу IV цих Методичних рекомендацій.

Для оформлення наказу про встановлення додаткової винагороди керівниками структурних або відокремлених підрозділів органу (установи) поліції подаються списки поліцейських з пропорційно обрахованим розміром винагороди, що пропонується до встановлення.

Розділом IV Методичних рекомендацій встановлені періоди, що не враховуються та особливості, що не унеможливлюють установлення додаткової винагороди, зокрема відсутність працівників за місцем знаходження органу (підрозділу), закладу з незаконних причин. Додатком № 2 Методичних рекомендацій визначено перелік дій (заходів) з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, до забезпечення яких можуть залучатися поліцейські.

При цьому, суд звертає увагу, що обов`язковою підставою для виплати поліцейському додаткової винагороди є, зокрема, факт несення відповідної служби в умовах воєнного стану.

Водночас, відповідно до довідки від 14.07.2023 №2051, яка бралася до уваги при розгляді справи №160/16047/23 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 20.05.2023 по 08.10.2023, встановлено складові грошового забезпечення за травень 2023 року, а саме: посадовий оклад 2 950.00 грн, оклад за спеціальним званням 1 800,00 грн, надбавка за стаж служби в поліції 1 187,50 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби 3 562,50 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 442,50 грн.

Разом розмір місячного грошового забезпечення на день звільнення становить 9 942,50 грн.

Цією ж довідкою розраховано середньоденне грошове забезпечення позивача 320,73 грн.

При цьому, наведений вище розрахунок не оскаржувався позивачем.

Відповідно до Постанови № 168, виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні та сторонами не надано доказів безпосередньої участі позивача, відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості (пункт 24 частини першої статті 23 Закону №580-VIII).

Крім того, відповідно до рішення суду у справі №160/16047/23, позивач не виконував у період з 20.05.2023 по 08.10.2023 службових обов`язків, повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості, оскільки, за спірний період відсутні накази командирів (начальників) на підставі яких здійснюється виплата додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168, та як наслідок, вищевказана виплата позивачу не передбачена.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що хоча підстави відсутності позивача на посаді в період з 20.05.2023 по 08.10.2023 не залежали від його волі, водночас і правова природа виплати додаткової винагороди є такою, що перебуває у прямій залежності від виконання службових обов`язків, зокрема, в умовах воєнного стану, та носить, свого роду компенсаційно-заохочувальний характер.

Таким чином, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах позивач не набув права на отримання у порядку пункту 1 Постанови № 168 додаткової винагороди, оскільки реально не виконував завдань поліцейської служби у період з 20.05.2023 по 08.10.2023, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги в частині не виплати середнього грошового забезпечення за аналогічною посадою за період з 20.05.2023 по 08.10.2023 з урахуванням премії, суд зазначає наступне.

Підпунктом 2 пункту 4 Постанови № 988 надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

За приписами пункту 12 розділу II Порядку № 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що характерною особливістю нарахування премії, порівняно з іншими складовими грошового забезпечення, наведеними у пункті 3 розділу ІІІ Порядку № 260 є те, що хоча зазначена виплата має постійний характер, однак її відсоток та розмір не є сталим, з огляду на те, що такі визначаються за рішенням керівника органу поліції щомісяця та їх виплата проводиться в останній день місяця за поточний місяць.

Крім того, розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції. У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Пунктами 3, 4 розділу IV Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, затвердженого наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 23.12.2015 № 229 (далі - Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області) встановлено, що розмір премії визначається за показниками, зазначеними у розділі III Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та залежно від особистого вкладу поліцейського у загальні результати служби. Преміювання поліцейських ГУНП здійснюється на підставі списків начальників структурних підрозділів, на підставі яких УКЗ ГУНП готує проект наказу про преміювання поліцейських.

Пунктом 1 розділу III Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, преміювання поліцейських ГУНП визначається за результатами служби за місяць за різними показниками, серед яких: - неухильне дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; - професійність виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; - виконання заходів, передбачених планами роботи Національної поліції України, ГУНП та підпорядкованих йому структурних підрозділах.

Зменшення (позбавлення) розміру премії поліцейських, які не забезпечили своєчасного виконання покладених на них обов`язків, не виконали хоча б одного з показників преміювання, передбачених у підпункті 1 розділу ІІ цього Положення або допустили порушення службової дисципліни, зазначаються в наказі, який погоджується із заступником начальника ГУ НП відповідно до розподілу функціональних обов`язків. Поліцейські позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок). Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному обсязі оформляється наказом начальника.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що виплата премії є правом, а не обов`язком керівника, яке має ґрунтуватися на якості виконання працівником визначених показників та особистому вкладі поліцейського в загальні результати служби.

Крім того, на думку суду, визначення розміру премії працівника в межах наявного фонду грошового забезпечення є дискреційним повноваженням керівника органу ГУ НП у Дніпропетровській області.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноваженим на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а його дискреційні повноваження обмежені вимогами цих законів.

Враховуючи викладене, суд не може брати на себе повноваження керівника органу ГУ НП у Дніпропетровській області, щодо визначення розміру премії його працівників, а також, суд не може й оцінити розмір вкладу позивача в результаті служби, таке втручання, на думку суду, буде порушенням наданої відповідачу дискреції.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачу у період з лютого по квітень 2023 року встановлювалась премія на підставі наказів начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Однак, при звільненні у травні 2023 року преміювання не встановлено.

Суд звертає увагу, що у період вимушеного прогулу позивача з 20.05.2023 по 08.10.2023 може бути додатково виплачена щомісячна премія за кожен з місяців перебування у вимушеному прогулі, однак за умови її встановлення у встановленому порядку щомісячно керівником територіального органу поліції.

Таким чином, оскільки у період вимушеного прогулу позивача з 20.05.2023 по 08.10.2023 начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області не видавалось наказів щодо встановлення преміювання позивача, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не виплати середнього грошового забезпечення за аналогічною посадою за період з 20.05.2023 по 08.10.2023 з урахуванням премії.

За таких обставин, позовні вимоги в цій частині, а також в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за аналогічною посадою за період з 20.05.2023 по 08.10.2023 з урахуванням премії задоволенню також не підлягають.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач вмотивованих доводів та доказів на підтвердження позову не надав.

Таким чином, суд доходить висновку про не обґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20а, ) про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець