Справа № 153/573/24
Суддя: Мойсюк М.І
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 153/573/24

Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк Т.В.

Суддя-доповідач: Мойсюк М.І

18 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мойсюка М.І

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Литвин Д. С.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Снітка В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про скасування постанови.

Посилався на те, що начальником відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу старшим державним інспектором з охорони навколишнього середовища Вінницької області Маланським С.М. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП і накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 170 гривень. Зі змісту постанови випливає, що позивач 19 лютого 2024 року здійснив знищення зелених насаджень за межами села Довжок, а саме: порубку двох дерев породи ялина різних діаметрів, які віднесені до лісового фонду України за межами населеного пункту села Довжок, біля колишньої адмінбудівлі «колгоспу» на території Ямпільської територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області.

Позивач вважає, що його протиправно притягнуто до відповідальності за ст. 153 КУпАП на підставі постанови від 01.04.2024 року №06/014, а тому посилаючись на ці обставини просив про задоволення позову.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

На думку скаржника, в матеріалах справи відсутні належні докази, що саме він здійснив незаконну вирубку дерев.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із копії постанови №06/014 від 01 квітня 2024 року про накладення адміністративного стягнення (а.с.8) вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 19 лютого 2024 року здійснив знищення зелених насаджень за межами село Довжок, а саме: здійснив рубку двох дерев породи ялина різних діаметрів, які не віднесені до лісового фонду України, за межами населеного пункту села Довжок біля колишньої адмінбудівлі «колгоспу» на території Ямпільської територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області за допомогою ручної пили. Зазначене видалення дерев здійснено без будь-яких дозвільних документів порушення вимог ст.153 КУпАП.

Із копій платіжного доручення від 09.04.2024 року (а.с.25), пояснення ОСОБА_1 від 19.02.2024 (а.с.29), які додано представником відповідача до відзиву судом встановлено, що дійсно позивачем було вчинено адміністративне правопорушення передбачене ст.153КУпАП «Знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка», позивача було визнано винним і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 170 гривень.

Із польової переліскової відомості (а.с.26), рапорту від 20.02.2024 (а.с.28 зворотній бік) та фото (а.с.29 зворотній бік) вбачається, що 19.02.2024 року позивач здійснив знищення зелених насаджень, а саме: 2 ялинки із зрубом діаметром близько 30 см.

Із DVD-диску та рапорту від 19.02.2024 року (а.с.27 зворотній бік) також вбачається як група осіб, в тому числі позивач перебувають біля вантажного автомоболя, на який завантажена деревина, а поряд дерево ялини. З пояснень позивача слідує, що порудку деревини здійснено з дозволу.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять достатньо доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 153 КУпАП.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов без з`ясування дійсних прав та обов`язків сторів, в порушення норм матеріального і процесуального права з таких підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України.

Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу.

Статтею 153 КУпАП передбачена відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб або фізичних осіб - підприємців - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1 ст.7 КУпАП).

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Системний аналіз зазначеного дає підстави колегії суддів дійти висновку, що диспозиція статті 153 КУпАП визначає порушенням лише умисні дії особи по знищенню зелених насаджень.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа в його вчинені, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статей 283 і 284 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №015187 від 27.03.2023 року, 19.02.2024 року ОСОБА_1 без будь-яких дозвільних документів здійснив знищення зелених насаджень за межами села Довжок, а саме порубку двох дерев породи ялина різних діаметрів, які не віднесені до лісового фонду України, за межами населеного пункту села Довжок, біля колишньої адмінбудівлі «колгоспу» на території Ямпільської територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.84).

З матеріалів справи також вбачається, що 01.04.2024 року начальник відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу старший державний інспектор з охорони навколишнього середовища Вінницької області Маланський С.М. виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що сам факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. При цьому слід врахувати те, що позивач заперечує факт знищення дерев.

Не встановлює такої вини особи і протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він лише відображає подію та кваліфікацію правопорушення з точки зору посадової особи, яка його складає. Польова перелікова відомість складена 27.03.2024 тобто під час складання протоколу в приміщенні, а не 19.02.2024 на місці вчинення правопорушення, тому також не є належним та допустимим доказом, оскільки таким не встановлюється причетність конкретної особи до вчинення правопорушення.

При дослідженні відеозапису, наданого відповідачем, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неможливість встановлення факту порушення ОСОБА_1 вимог ст.ст. 10, 40 Закону України «Про рослинний світ», за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.153 КУпАП. Інших доказів, які б підтверджували скоєння позивачем адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

З наданого відповідачем відеозапису не вбачається, що саме позивач здійснив порізку дерев. Окрім того цей запис відтворює події які мали місце 01.01.2021, натомість згідно з протоколом та постановою адміністративне правопорушення вчинене 19.02.2024.

Окремо суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що посадовими особами не було встановлено/зазначено до якої із форм власності належить земельна ділянка, на якій здійснювалось зрізання дерев. Так як відповідно до п. 10 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 р. № 1045, видалення зелених насаджень на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності, та на присадибній ділянці здійснюється за рішенням власника (користувача) земельної ділянки без сплати їх відновної вартості.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2019, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Будь-яких інших доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.153 КУпАП, відповідачем не надано і таких матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, при складані протоколу від 27.03.2024 року №015187 та при винесені оскаржуваної постанови від 01.04.2024 року №06/014, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища не було встановлено належних та достатніх доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.153 КУпАП, відтак оскаржувана постанова Державної екологічної інспекції у Вінницькій області підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне провадження закриттю.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи що за подання позовної заяви позивачем сплачено 605,60 грн та за подання апеляційної скарги позивачем 908,40 грн., відтак за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1514,00 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову №06/014 від 01.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.153 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.153 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Вінницькій області витрати зі сплати судового збору в розмірі 1514,00 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мойсюк М.І

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.