Справа № 200/3799/24
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року Справа№200/3799/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій, скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач-2), в якому просить: - визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і скасувати рішення начальника відділу від 28.03.2024 № 05 та відділу призначення пенсій від 30.05.2024 № 05; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити з 20.03.2024 пенсію віком на пільгових умовах стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що порушене її право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020.

Відповідач-1 і відповідач-2 не надали відзив на адміністративний позов.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 03.10.1997.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 від 20.03.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ГУ ПФУ в Харківській області прийняло оскаржуване рішення від 28.03.2024 № 05 про відмову в призначенні пенсії.

Указаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із недосягненням віку, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відсутністю необхідного пільгового стажу. Зазначено, що вік заявниці 51 рік 10 місяців 23 дні (на дату звернення). Страховий стаж заявниці становить 31 рік 1 місяць 19 днів. Пільговий стаж заявниці відсутній. Також зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди згідно довідок, оскільки вказані довідка не відповідає вимогам Додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, а саме період з 24.01.2001 по 25.01.2021, згідно довідки від 04.03.2024 № 1/254, оскільки не долучено накази про атестацію робочих місць (№417 від 29.11.1994, №722 від 18.12.2009), які зазначено в довідці, зазначено не всі позиції, в періоді з 08.03.2019 по 25.01.2021 зазначено роботу за списком № 1. Період з 26.01.2021 по теперішній час, згідно довідки від 20.03.2024 № 143, оскільки не долучено наказ про атестацію робочих місць (№61 від 26.02.2021), який зазначено в довідці за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди, згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_2 , оскільки титульний лист заповнено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58 та затвердженої Міністерством юстиції України 17 серпня 1993р. за №110, а саме ім`я заявниці ( ОСОБА_3 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ), виправлення прізвища не завірено належним чином. Роз`яснено, що дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 28.04.2035.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 від 22.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийняло оскаржуване рішення від 30.05.2024 № 05 про відмову у призначенні пенсії.

Вказаним рішенням позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначено, що вік заявниці - 52 роки 25 днів. Страховий стаж особи становить 32 роки 11 місяців 22 дні. Роз`яснені результати розгляду документів, доданих до заяви: за наданими документами до страхового стажу не зараховано: - період навчання у ПТУ-9 м. Донецьк з 01.09.1989 по 28.06.1990 роки, оскільки у дипломі НОМЕР_3 - відсутні підписи голови кваліфікаційної комісії. Для зарахування у подальшому даного періоду необхідно надати уточнюючу довідку з навчального закладу та при необхідності довідку про перейменування (реорганізацію) установи; - - період догляду за дитиною до 3х років ( ОСОБА_4 ), оскільки у свідоцтві про народження дитини - відсутній штамп про отримання паспорту. Для зарахування цього періоду до загального стажу, необхідно долучити паспорти дитини до свідоцтва про народження або інший документ який підтверджує виховання до трьох річного віку. Пільговий стаж за Списком №2 складає - 2 роки 8 місяців 5 днів (відповідно довідці від 21.05.2024 №244). До пільгового стажу не зараховано: - періоди відповідно довідці №1/539 від 11.04.2024, оскільки довідка видана ліквідатором та потребує перевірки відділом контрольно-перевірочної роботи. Також відповідач-2 звертає увагу, на те що в довідці №1/539 від 11.04.2024 за період з 24.02.2001 по 01.01.2019 зазначено: працювала електрослюсарем (слюсар) черговий та з ремонту устаткування, дільниця ВТБ, що не відповідає атестованим дільницям відповідно додатку №2 до атестації від 14.11.2014 №2711 (атестована посада електрослюсарем (слюсар) черговий та з ремонту устаткування, дільниця ТКП). Таким чином неможливо визначити чи була атестована займана посада відповідно до переліку робочих місць. Також, не надано атестацію робочих місць від 18.12.2009 №722, яка була проведена підприємством, таким чином неможливо визначити чи була атестована займана посада відповідно до переліку робочих місць. Повідомлено про те, на теперішній час, немає можливості призначити ОСОБА_1 пенсію за віком по списку №2 відповідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки не досяг пенсійного віку (55 років) і за відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Роз`яснено, що дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату (відповідно наданих документів) - 28.04.2035.

Суд зазначає, що періоди роботи позивача не є спірними в межах розгляду цієї справи.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності відмови в призначенні пенсії.

Приписами п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII у редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених у рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах.

Велика Палата в постанові від 3 листопада 2021 року у справі № 360/3611/20 зазначила, що застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Отже, під час розгляду заяв позивачки про призначення пенсії відповідачі мало застосовувати саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020.

Водночас суд зазначає, що ч. 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначений принцип також передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Верховний Суду неодноразово наголошував на тому, що суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, зокрема у постановах від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18, від 1 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18.

Оскаржуваними рішеннями позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового (спеціального) стажу за Списком № 2, що підтверджується відомостями з форми РС-право щодо позивачки.

Позивачкою не заявлені позовні вимоги щодо зобов`язання зарахувати певні періоди роботи до її пільгового (спеціального) стажу за Списком № 2.

Ураховуючи приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, суд не може на власний розсуд визначати які саме періоди роботи необхідно врахувати до пільгового стажу позивачки під час вирішення питання про призначення пенсії.

Тому, оскільки судом не встановлено наявності достатнього пільгового (спеціального) стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 21910427; 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код: 14099344; 61000, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під, 2 пов.) про визнання протиправними дій, скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Повне рішення суду складене 17 липня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков