Справа № 420/32448/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/32448/23

Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Лук`янчук О.В.,

суддів: Бітова А.І., Ступакової І.Г.

при секретарі Качуренко В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Одеській області та, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 2909 від 15.11.2023 року, в частині звільнення поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП старшого сержанта поліції Тукусера Бориса Дмитровича;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.11.2023 року по день виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначалось, що відповідачем протиправно та не обґрунтовано прийнято оскаржуваний наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, за начебто вчинення позивачем адміністративного порушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки позивачем службові обов`язки не порушувались, адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не вчинялось. Будь яких доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не існує. Застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, який може застосовуватись за скоєння поліцейським дисциплінарного проступку, який є несумісним з подальшим проходженням ним служби в органах Національної поліції України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач просить суд апеляційної інстанції звернути увагу на стаж служби ОСОБА_1 , та те, що характеристику згідно якої він характеризується посередньо, йому надає відповідач по справі, а підписує зазначену вище характеристику особа, яка і ініціювала безпідставне службове розслідування. Також на думку апелянта з наявних матеріалів справи слід дійти висновку, що жодний доказ, як окремо, так і в сукупності, не дає суду підстав для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП.

Водночас, незрозумілим є те, що з моменту прибуття співробітників поліції на автомийку (20 година 04 хвилини) і до моменту прибуття начальника ВП1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_2 (точного часу з відедоказів не встановлено), у перших не виникло жодних підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, позаяк останній виїжджав з боксу автомийки вже у присутності поліцейських, що випливає зокрема у наданих співробітниками поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рапортів.

Апелянт зазначає, що відповідач протиправно та не обґрунтовано виніс наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, за начебто вчинення позивачем адміністративного порушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки позивачем службові обов`язки не порушувались, адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП не вчинялось.

Також в апеляційній скарзі звертається увага на те, що позивач не перебував на службі, а був на лікарняному, то ні як не міг порушити дисциплінарний статут так як був поза виконання службовий обов`язків.

Таким чином, апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду не містить належного обґрунтування та зазначення допустимих доказів на підтвердження правомірності відповідача стосовно наявності в його діях складу дисциплінарного проступку.

Головне управління Національної поліції в Одеській області надало відзив на апеляційну скаргу в якому зазначається про обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, а тому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Також Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу в якій просить відмовити у її задоовленні Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 не є працівником ні Департаменту патрульної поліції, ні його його структурних підрозділів.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах національної поліції на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та має звання старшого сержанта поліції. Станом на дату звільнення 22.11.2023, вислуга років у календарному обчисленні 28 роки 01 місяці 06 днів, що підтверджено біографічною довідкою. Діючих дисциплінарних стягнень не має. (т. 2 а.с. 109-110). За місцем служби ОСОБА_1 характеризується посередньо (т.2 а.с. 115)

30.10.2023 в 18:50 до служби 102 відділення поліції № 1 (м. Кілія) Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області від адміністратора автомийки «F1», розташованої за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський р-н., м. Кілія, вул. Київська, 73. ОСОБА_5 надійшло повідомлення про використання автомату для мийки автомобілю без сплати коштів (а.с. 86).

Наряд ГРПП ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 із відповідальним від керівництва по підрозділу поліції старшим інспектором СРПП ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП майора поліції ОСОБА_8 прибули за місцем виклику.

Після прибуття на місце події, С. Дрібноход повідомив, що у нього стався конфлікт з поліцейським СРПП ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_1 . Також ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2107», н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Про дану подію повідомлено начальника ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, який відразу прибув на місце події. На місці події ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився (т.2 а.с. 82). Відносно ОСОБА_1 старшим інспектором СРПП ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП майора поліції ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП серії ОБ № 093461 за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України (т.2 а.с. 81).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №093461 складеного 30.10.2023 відносно ОСОБА_1 зазначено, що 30.10.2023 в 20:08 год. В м. Кілія, вул. Київська, 73, водій гр. ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наказом ГУНП в Одеській області від 31.1-.2023 № 2772 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки відомостей щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків поліцейським СРПП того ж підрозділу поліції, старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , зокрема за фактом керування 30.10.2023 з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом, неналежної поведінки у побуті, а також для вивчення його службової діяльності, ефективності проведення профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останнього, згідно зі статтями 14, 15 та 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 ш 2337-VIІІ, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 та № 1356/32808 відповідно, призначено службове розслідування; створено дисциплінарну комісію у складі: голови комісії - полковника поліції ОСОБА_9 , начальника УГІ ГУНП в області; заступника голови комісії підполковника поліції ОСОБА_10 , заступника начальника управління начальника ВСР УГІ ГУНП в області; членів комісії: капітана поліції ОСОБА_11 , старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП в області; капітана поліції А. Швеця, старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП в області; підполковника поліції ОСОБА_12 , інспектора ВОДГР УПД ГУНП в області; державного службовця 7 рангу А.Левенця, головного спеціаліста ВПЗ ГУНП в області. Дисциплінарній комісії визначено протягом установленого законодавством терміну провести службове розслідування, скласти відповідний висновок та оформити матеріали в обсязі, передбаченому ч.10 ст. 14, ст. 15 та 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, а також розділом ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України , затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 (т.2 а.с.3-4).

Наказом ГУНП в Одеській області від 31.10.2023 № 1485о/с «Про відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування» наказано: відсторонити від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області (т. 2 а.с.7).

14.11.2023 дисциплінарною комісією ГУНП в Одеській області розглянувши матеріали службового розслідування складено висновок службового розслідування, який затверджений начальником ГУНП в Одеській області полковником поліції ОСОБА_13 (т.2 а.с. 283-336).

В п 4 висновку службового розслідування, зазначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 9, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 № 1700-VII, абзацу другого частини п`ятої статті 14, абзацу шостого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, абзацу другого пункту 2, пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 1.3, 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, пунктів 2.1, 2.4 розділу II, пункту 4.1 розділу IV Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000, підпунктів 2, 3 пункту 2 наказу ГУНП в Одеській області від 04.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0042378), поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т.2 а.с. 331).

15.11.2023 наказом ГУНП в Одеській області № 1561 о/с наказано: «Допустити до виконання службових обов`язків за займаною посадою старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області (т.2 а.с.338-339).

15.11.2023 наказом ГУНП в Одеській області № 2909 «Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області» наказано « 1. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 9, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 № 1700-VII, абзацу другого частини п`ятої статті 14, абзацу шостого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, пункту 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, абзацу другого пункту 2, пунктів 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 1.3, 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, пунктів 2.1, 2.4 розділу II, пункту 4.1 розділу IV Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000, підпунктів 2, 3 пункту 2 наказу ГУНП в Одеській області від 04.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0042378), поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т. 2 а.с. 351-359).

З наказом ГУНП в Одеській області № 2909 від 15.11.2023 позивач ознайомився 15.11.2023 о 18:00 год. (т.2 а.с.360).

Наказом ГУНП в Одеській області від 22.11.2023 № 1592 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0042378), поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, 22 листопада 2023 року, установивши щомісячну премію за листопад 2023 року в розмірі 0% (т.2 а.с. 362).

Вважаючи наказ начальника ГУНП в Одеській області № 2909 від 15.11.2023 в частині звільнення зі служби поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв`язку з вчиненням ним дисциплінарного проступку, який компрометує його як поліцейського та дискредитує поліцію в цілому.

Також суд не прийняв до увагу доводи позивача про те, що постановою Кілійського районного суду Одеської області від 16 листопада 2023 року у справі № 502/2207/23, яке набрало законної сили провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки зазначене свідчить лише про те, що в діях позивача відсутній склад саме адміністративних правопорушень, однак не дисциплінарного проступку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина перша та друга статті 19 Закону України Про Національну поліцію).

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Статтею 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: 1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського; 2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018р. №893, згідно з розділом VI якого зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості:

- дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

- підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

- обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

- посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

- пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

- пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

- документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

- обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

- висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;

- вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;

- відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

- запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 9 листопада 2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Частиною 1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:1 1. Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Колегія суддів зазначає, що за Дисциплінарним статутом, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого.

Зі змісту висновку за результатами службового розслідування вбачається, що Комісія прийшла до висновку про наявність підстав для застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, з тих підстав, що позивач вчинив дії, що є несумісним зі статусом представника Національної поліції та підриває авторитет органів Національної поліції України в цілому.

Під час апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач в період з 24.10.2023 по 03.11.2023 перебував на лікарняному про, що був створений електронний медичний висновок про тимчасову непрацездатність за номером ЕКА7-Н5Т2-4ЕВН-6МНР, що підтверджено довідками КНП «Кілійський центр первинної медико-санітарної допомоги» №1211 від 01.11.2023 (т.2 а.с. 35), №1241 від 08.11.2023 року (т.2 а.с. 55).

04.11.2023 ОСОБА_1 о 02 год 40 хв. був доставлений за направленням фельдшера швидкої медичної допомоги до інфекційного відділення КНП «Кілійська багатопрофільна лікарня» КМР. Діагноз: двобічна пневмонія? Був оглянутий черговим лікарем та встановлено, що показань для госпіталізації не має, лікарняний лист не надавався (т.2а.с. 60-66).

ОСОБА_1 , отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 24.01.2023, що підтверджено довідкою СРПП ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУЕП в Одеській області (т.2 а.с. 74).

Також, під час розгляду справи судом встановлено, та підтверджено поясненнями представника позивача, матеріалами відеозаписів досліджених судом, поясненнями опитаних в судовому засіданні свідків, що старший сержант поліції ОСОБА_1 30.10.2023 року о 18:34 год. приїхав за кермом машини «ВАЗ-2107», н.з. НОМЕР_1 на авто-мийку самообслуговування «F1», за адресою: м. Кілія, вул. Київська, 73, та після того як вимив автомобіль, сів за кермо цієї ж машини і виїхав з боксу авто-мийки.

30.10.2023 при з`ясуванні обставин події працівниками поліції, яка відбулася на авто-мийці «F1» за викликом адміністратора ОСОБА_5 , під час проведення службового розслідування позивач заперечував вживання алкогольних напоїв 30.10.2023.

30.10.2023 на місце події за повідомленням відповідального по ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , на місце події приїхав начальник ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 . Адміністратор авто-мийки продемонстрував ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , відеозаписи із камер відеоспостереження, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2107», н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_14 поспілкувавшись з ОСОБА_1 зазначив, що у ОСОБА_15 наявні ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, нестійка хода та запах алкоголю з ротової порожнини та неодноразово пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці події за допомогою газоаналізатора «Драгер» або в медичному закладі. ОСОБА_1 на дану пропозицію неодноразово відмовлявся. Після чого ОСОБА_16 надав вказівку ОСОБА_8 скласти відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_8 повторно неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_17 відмовився зазначаючи спочатку, що він не був за кермом автомобіля після повідомлення йому, що наявні записи відеофіксації керування ним транспортним засобом зазначив, що він не на службі і не має підстав проходити освідчення при цьому підтвердив керування транспортним засобом.

Під час проведення службового розслідування та в судовому засіданні суду першої інстанції було опитані свідки: ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 30.10.2023 йому зателефонував ОСОБА_19 , повідомив, що за повідомленням адміністратора мийки самообслуговування на спецлінію « 102» про використання автомата мийки без оплати, наряд виїхав на місце події та що до вказаної конфліктної ситуації може бути причетний працівник поліції ОСОБА_17 , оскільки на нього вказує адміністратор мийки. Після виїзду на місце події там знаходилися Тукусер, на вигляд він не був хворим також була його дружина, працівники поліції та працівники авто-мийки та з`ясувалося, що конфліктна ситуація була вирішена митним шляхом та заявник звернувся із заявою до поліцейських, що претензій ні до кого не має. Під час спілкування з ОСОБА_20 виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Це також підтвердив адміністратор авто-мийки. Та з відеозаписів наданих власником авто-мийки вбачалося, що ОСОБА_17 приїхав на авто-мийку на автомобілі за кермом і не відлучався з авто-мийки. Тукусеру було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте він відмовився, також відмовився проїхати до лікарні для огляду, відносно нього був складений протокол по ст. 130 КУпАП. Під час події Тукусер висловлювався нецензурно в присутності цивільних осіб і ці люди розуміли, що Тукусер є працівником поліції і вчинив протиправні дії. Присутні цивільні особи зазначали, що за такі порушення інших ми затримуємо, а самі порушуємо порядок. Крім того голова громади цікавився обставинами даної події.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 30.10.2023 він перебував на службі на добовому чергуванні відповідальним по ВнП № 1 Ізмаїльського РВП . У вечірній час від громадянина надійшло повідомлення про адміністративне правопорушення на авто-мийці в місті «F1». Прибувши на місце події, при спілкуванні з ОСОБА_21 було встановлено, що одним із осіб з ким стався конфлікт був ОСОБА_22 , у якого були явні ознаки алкогольного сп`яніння. Також Дрібноход повідомив, що Тукусер також був учасником конфлікту. Свідок опитував ОСОБА_22 , при цьому на авто-мийці побачив як ОСОБА_15 виїздив з боксу авто-мийки та потім ОСОБА_17 знаходився на території авто-мийки. По приїзду ОСОБА_23 останій спілкувався з ОСОБА_20 Потім повідомив, що Тукусер знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та сказав скласти протокол. Тукусер на вигляд був в хворобливому стані, не бритий, порушена мова при цьому Тукусер тримався на відстані від свідка. Неодноразово свідок пропонував ОСОБА_24 пройти освідчення за допомогою газоаналізатора «Драгер», однак Тукусер відмовився, також відмовився пройти освідчення в лікарні, зазначивши, що не вбачає в цьому потреби. Тукусер був повідомлений про відповідальність за таку відмову та в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та Тукусер підписався в ньому.

Опитаний свідок ОСОБА_7 пояснив, що 30.10.2023 він проходив службу на добовому чергуванні в складі наряду ГРПП ВнП№ 1 Ізмаїльського РВП. Біля 19 години на службовий планшет надійшло повідомлення від адміністратора авто-мийки у м. Кілія, що громадянин використовує автомат на авто-мийці без сплати коштів. По прибуттю на авто-мийку, він бачив, як ОСОБА_17 , виїздив з авто-мийки. На авто-мийці свідок опитував адміністратора ОСОБА_21 , який повідомив, що від Тукусера є запах алкоголю. Після приїзду ОСОБА_23 він спілкувався з ОСОБА_20 і виявив у нього ознаки сп`яніння і сказав ОСОБА_25 провести освідчення ОСОБА_26 на стан алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_27 неодноразово пропонував Тукусеру пройти огляд на стан сп`яніння на що останній відмовлявся. Свідок також підтвердив, що в його присутності ОСОБА_19 пропонував ОСОБА_24 пройти освідчення, але він відмовлявся та зазначав, що він не на роботі і не за кермом. Тукусер «був на емоціях і просив керівника не складати протокол».

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він працює адміністратором на авто-мийці за адресою АДРЕСА_1 . 30.10.2023 біля 19:00 год. при обході авто-мийки звернув увагу, що в боксі де чоловік з жінкою мили авто ВАЗ 2107 не працював термінал, про що він повідомив власника. Після приїзду власника мийки вони підійшли до ОСОБА_28 і при розмові Тукусер висловлювався нецензурною лайкою на адресу свідка та був в стані алкогольного сп`яніння. Після приїзду керівника, Тукусеру запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовлявся.

Опитаний в судовому засіданні в судді першої інстанції свідок ОСОБА_6 пояснив, що 30.10.2023 він був на чергуванні. У вечірній час прийшов виклик на планшет, що в м. Кілія на мийці самообслуговування конфлікт. Приїхавши на мийку побачили, що там були ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , його співмешканка і його друзі. Підійшовши до ОСОБА_29 , він сказав, що Тукусер безкоштовно миє машину та була конфліктна ситуація. Після спілкування Дрібноход зазначив, що вже не має претензій до ОСОБА_30 . Після повідомлення керівництва про конфлікт з поліцейським, прибув ОСОБА_16 , який спілкувався з Тукусером. При розмові ОСОБА_16 запитував у ОСОБА_15 чи вживав він алкогольні напої, на що останній відповідав, що не вживав алкогольні напої. Також Тукусер зазначав, що він тільки заїхав на авто-мийку і виїхав з боксу авто-мийки. ОСОБА_27 сказав ОСОБА_25 зафіксувати цю подію. Тукусер вів себе нервово. ОСОБА_31 пропонував ОСОБА_24 пройти освідчення на стан сп`яніння, однак він відмовлявся. Свідок також зазначив, що він був на відстані від Тукусера та не відчував запах алкоголю, проте поведінка Тукусера свідчила, що він був в стані алкогольного сп`яніння. Вся подія відбувалася біля 2 годин.

Також судом досліджено зміст DVD диски, на яких містяться відеофайли події 30.10.2023 року на території та в приміщенні авто-мийки «F1» в АДРЕСА_1 .

Так, з дослідженого електронного доказу встановлено, що 30.10.2023 біля 19 години наявне підтвердження керування транспортним засобом ОСОБА_1 на території авто-мийки «F 1» в АДРЕСА_1 . Також підтверджено, вживання нецензурної лексики у висловлюваннях позивача, в присутності працівників поліції та сторонніх громадян, а також, що працівниками поліції ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , неодноразово пропонувалося ОСОБА_1 пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння з застосуванням алкотестеру «Драгер» чи в лікарні, на що позивач відмовився. Відносно ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення та ознайомлено позивача зі змістом протоколу і надано можливість надати письмові пояснення, чим скористався позивач.

Колегія суддів враховує пояснення свідків наданих під час складання адміністративних матеріалів, під час службової перевірки та під час розгляду справи в суді про перебування позивача з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Враховуючи встановлені службовим розслідуванням обставини, які підтверджуються дослідженими судом матеріалами справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вони в достатній мірі підтверджують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що постановою Кілійського районного суду Одеської області від 16 листопада 2023 року у справі № 502/2207/23, яке набрало законної сили провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, а тому зазначений факт не підлягає доказуванню у відповідності вимог КАС України, оскільки закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу саме адміністративного правопорушення, однак ніяким чином не спростовує факт скоєння дисциплінарного проступку позивачем.

Аналогічна правова позиція була неодноразово викладена в постановах Верховного Суду від 24.09.2020 р. у справі №420/602/19, від 06.03.2019 р. у справі №816/1534/16.

Колегія суддів зазначає, що відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, тому постанова Кілійського районного суду Одеської області від 16 листопада 2023 року у справі № 502/2207/23 про закриття адміністративного провадження відносно позивача, не спростовує наявність в діях позивача дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

Щодо доводів позивача про те, що зазначені обставини відбулись поза несенням ним служби, а саме перебування його на лікарняному позаробочим часом, в цивільному одязі та без вогнепальної зброї слід зазначити, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики, що визначено Правилами етичної поведінки поліцейських, оскільки в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Також, як вбачається з матеріалів справи під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_32 03.11.2023 закрив лікарняний (відповідь КНП «КЦПМСД» КМР від 08.11.2023 № 1241), тому наступного дня 04.11.2023 (субота) він повинен був прибути на робоче місце, оскільки пунктом 2 наказу НПУ від 09.08.2022 № 568, тимчасово, на період дії воєнного стану, для поліцейських Головного управління Національної поліції в Одеській області, установлено шестиденний робочий тиждень, скасувавши вихідний день - суботу.

Абзацом шостим пункту 3.2 розділу Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000 передбачено, що у разі встановлення шестиденного робочого тижня, тривалість роботи у п`ятницю складає з 09:00 до 19:15, а в суботу - з 09:00 до 17:00.

Відповідно до частини восьмої статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, під час відсторонення від виконання службових обов`язків поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, визначеному керівником, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування.

Відповідно до наказу ГУНП від 31.10.2023 № 1485о/с робочим місцем на час відсторонення від виконання службових обов`язків старшого сержанта поліції ОСОБА_33 визначено приміщення ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП, яке знаходиться за адресою: вул. Миру, 60, м. Кілія. В свою чергу останній ознайомлений із даним наказом 01.11.2023.

Частиною четвертою статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування.

У зв`язку з вищевикладеним старшого сержанта поліції ОСОБА_33 07.11.2023 було додатково опитано за даним фактом в рамках цього службового розслідування. Останній пояснив, що 02.11.2023 погано почував себе (піднявся тиск до 170/123) тому приблизно о 19:00 самостійно звернувся до приймального відділення Кілійської ЦРЛ, розташованої за адресою м. Кілія, вул. Кубишкіна, 19, де його було оглянуто медичним персоналом. Старшому сержанту поліції ОСОБА_34 було надано медичну допомогу та запропоновано його госпіталізувати, проте він відмовився від цього повідомивши, що 03.11.2023 звернеться до сімейного лікаря.

03.11.2023 ОСОБА_32 звернувся до сімейного лікаря, проте оскільки вона перебувала у відпустці його було направлено до іншого лікаря, який оглянув поліцейського, зробив необхідні аналізи та повідомив про необхідність госпіталізації. Старшому сержанту поліції ОСОБА_34 було видано направлення на госпіталізацію та того ж дня він звернувся до приймального відділення Кілійської ЦРЛ, розташованої за адресою м. Кілія, вул. Кубишкіна, 19. У вказаному медичному закладі останнього було оглянуто черговим лікарем, який повідомив йому - «Без проблем, мьі Вас госпитализируем, но нужно разрешение начальника полиции».

З цього приводу старший сержант поліції ОСОБА_32 нікому не телефонував, та поцікавився про свої подальші дії у чергового лікаря, який відповів, що у разі потреба йому необхідно звернутися до відомчого медичного закладу МВС, який розташований у м. Одесі.

Після цього старший сержант поліції ОСОБА_32 пішов додому, того ж дня приблизно о 23:30 у нього знову піднявся тиск, тому він самостійно намагався його збити за допомогою пігулок та капель. Оскільки старшому сержанту поліції ОСОБА_34 ліпше не стало 04.11.2023 приблизно о 03:00 його дружина викликала карету швидкої медичної допомоги, які по прибуттю надали медичну допомогу, збили підвищений тиск та повідомили, що потрібна госпіталізація, та була підозра на пневмонію.

Тому старшого сержанта поліції ОСОБА_33 було госпіталізовано до Кілійської ЦРЛ, де вранці 04.11.2023 він здав необхідні аналізи, та зробив інші медичні процедури. За результатами чого підозра на пневмонію не підтвердилася, було призначену курс лікування, без відкриття лікарняного та того ж дня приблизно о 15:00 останній пішов додому, де перебував решту дня 04.11.2023 та 05.11.2023. Старший сержант поліції ОСОБА_32 зазначив, що графік чергування працівників ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області з 06.11.2023 по 12.11.2023 було надіслано до робочої групи 04.11.2023.

Таким чином колегія суддів встановила, що позивач закрив лікарняний у п`яинмцб 03.11.2023 р., а на роботу вийшов у понеділок 06.11.2023 відповідно до графіку чергування працівників ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області з 06.11.2023 по 12.11.2023.

Колегія суддів встановила, що Комісією ВнП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП у складі: начальника підполковника поліції ОСОБА_2 , заступника начальника майора поліції ОСОБА_35 та начальника чергової частини капітана поліції ОСОБА_36 06.11.2023 у зв`язку з відсутністю 04.11.2023 старшого сержанта поліції ОСОБА_33 на робочому місці було складено відповідний акт (реєстраційний номер 65.1/6032).

Відповідно до Кодексу законів про працю прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин. Суд встановив, що відповідно до зібраних в ході проведення цього службового розслідування матеріалів старший сержант поліції ОСОБА_32 04.11.2023 перебував у медичному закладі лише до 11:40, після чого на службу не вийшов.

Вказані дії останнього розцінюватися як поважна причина невиходу на службу не можуть, оскільки вони не підтверджені листком непрацездатності, тому не можуть бути належним доказом на підтвердження тимчасової непрацездатності, оскільки згідно Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.02.2001 № 455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність, забороняється.

Щодо інших доводів апеляційної скарги відносно пояснень свідків слід зазначити, що з зазначених пояснень свідка ОСОБА_37 в рамках дисциплінарного провадження вбачається що позивач перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння і керував транспортним засобом. Вказані пояснення жодним чином позивачем не спростовані, а лише просто заперечуються в апеляційній скарзі.

Щодо тверджень, що свідок старший інспектор СРПП ВнП №1 Ізмаїльського РВП ГУНП майор поліції ОСОБА_8 що склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 (т.2 а.с. 81) зазначав, що ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено не було, колегія суддів зазначає, що вказане твердження не відповідає дійсності, адже свідок ОСОБА_8 зазначив, що він весь час перебував на відстані від позивача і не мав можливості відчути від останнього запаху алкоголю.

Щодо доводів апелянта про те, що свідок ОСОБА_18 взагалі не підходив до ОСОБА_1 та з ним не розмовляв, то його свідчення викликають великі сумніви щодо правдивості.

В свою чергу суд встановив, що свідок ОСОБА_18 працює адміністратором на авто-мийці за адресою АДРЕСА_1 . 30.10.2023 біля 19:00 год. при обході авто-мийки звернув увагу, що в боксі де чоловік з жінкою мили авто ВАЗ 2107 не працював термінал, про що він повідомив власника. Після приїзду власника мийки вони підійшли до ОСОБА_28 і при розмові Тукусер висловлювався нецензурною лайкою на адресу свідка та був в стані алкогольного сп`яніння. Після приїзду керівника, Тукусеру запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовлявся.

Отже колегія суддів вважає, що фактично всі доводи апелянта зводяться з незгодою з поясненнями свідка Прач але жодним чином не спростовують його показів наданих в тому числі й під присягою та попередженням про кримінальну відповідальність в судовому засіданні.

Також, щодо застосування відповідачем найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби, з посиланням на ст. 29 Дисциплінарного статуту, згідно якої під час воєнного стану дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції слід зазначити наступне.

Використовуючи логічно-змістовне тлумачення диспозиції даної норми, колегія суддів дійшла висновку, що в наказі про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, повинні оговорюватися питання щодо їх застосування від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції.

Варто звернути уваги, що раніше діюча норма, не встановлювала необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого.

Досліджуючи питання чи порушив суб`єкт владних повноважень при застосуванні дисциплінарного стягнення наведену норму Дисциплінарного статуту, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Дійсно, приймаючи оскаржуваний наказ про звільнення, ГУНП в Одеській області не виконало приписи статті 29 Дисциплінарного статуту та не зазначило в наказі можливість застосування інших стягнень, окрім звільнення зі служби, однак, на думку колегії суддів, це не може бути підставою для визнання наказу про звільнення протиправним та поновлення позивача на посаді, враховуючи вчинення позивачем дисциплінарного проступку в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів зазначає, що системний аналіз викладених вище правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання. Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, особа, яка вступає на службу до органів поліції та приймає відповідну Присягу, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліціанта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, матеріали службової перевірки, пояснення свідків, відеозаписи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач 30.10.2023 р. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, що свідчить про вчинення позивачем діяння, які полягають у порушенні Дисциплінарного статуту, ЗУ "Про Національну поліції" та Правил етичної поведінки поліцейських, що є несумісними з займаною посадою, таким чином на переконання суду апеляційної інстанції такі дії позивача, як керування транспортним засобом поліцейським в стані алкогольного сп`яніння, є не припустими, тому застосовуючи найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач своїми діями, які встановлені та зафіксовані матеріалами службового розслідування, дискредитував діяльність поліції, підірвав її авторитет у суспільстві, грубо порушив вимоги Дисциплінарного статут та Закон України «Про Національну поліцію», а тому рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 липня 2024 року.

Головуюча суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова