Справа № 405/6475/21
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/6475/21
Провадження №2-а/405/75/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гаврилюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому адміністративну справу №405/6475/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (м.Кропивницький, вул. Ю.Бутусова, 22) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №4744396 від 08 вересня 2021 року, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 08 вересня 2021 року інспектором поліції Тарасовим Р.О. винесено постанову серії ЕАО №4744396 у справі про адміністративне правопорушення, якою його (позивача) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого п.15.9г ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 340 грн., при цьому, у тексті постанови зазначено, що він (позивач) здійснив зупинку ТЗ ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив п.15.9г ПДР, чим власне і обмежено опис обставин, встановлених при розгляді справи. Разом з тим, з зазначеною постановою він (позивач) категорично не згоден, оскільки викладене в ній не відповідає дійсним обставинам, а саме постанова складена з порушенням вимог, встановлених КУпАП України, і, зокрема, зазначив, що дійсно, у вказаний в постанові час він (позивач) керував автомобілем Toyota-CHR, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Володимира Панченка здійснив вимушену зупинку транспортного засобу. Крайня необхідність для зупинки виникла у зв`язку з тим, що в нього (позивача) виник напад нудоти і він вимушений був зупинитись в місці, де була найближча аптека, щоб купити ліки та попросити працівників аптеки поміряти йому кров`яний тиск, та саме через це він увімкнув сигнал аварійної зупинки і зупинився, керуючись п.15.14 ПДР. Зазначив, що в цей же момент поряд з ним зупинилася машина патрульної поліції, з якої вийшов лейтенант поліції, і, не представившись, запропонував йому пред`явити посвідчення водія. Виконавши вимогу інспектора поліції, він (позивач) також повідомив, що є інвалідом війни ІІ-ої групи і йому зараз терміново необхідно сходити до аптеки, однак інспектор поліції, не розібравшись у ситуації, виніс відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення, хоча, в цей самий час, прямо на пішохідній вулиці Дворцовій стояло близько десятка транспортних засобів і це є грубим порушенням ПДР, про що він також зауважив інспектору поліції, на що останній не відреагував. Вважає, що він не вчиняв протиправних дій, відповідно не порушував вимог, встановлених Правилами, відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки на цій ділянці дороги він зупинився вимушено, що не може вважатися порушенням ПДР. Переконаний, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно нього була винесена не через суспільну небезпеку його дій для інших учасників дорожнього руху, а лише через те, що він категорично не погоджувався з інспектором поліції та принципово відстоював свою позицію. Окрім того, зазначив, що інспектором при винесенні відносно нього (позивача) постанови у справі про адміністративне правопорушення допущено також процесуальні вимоги КУпАП та Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а також з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

З огляду на зазначене, вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4744396 від 08.09.2021 року винесена упереджено, з порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 20 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.

Клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду також не надходили.

При цьому, представником відповідача УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Рибальченко Ю.В. (діє на підставі довіреності №6606/41/3/01-2021 від 25 березня 2021 року) подано відзив на адміністративний позов, який зареєстрований судом 06 жовтня 2021 року за вх. №24204, за яким, вважаючи вимоги позивача необгрунтованими, просив відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позову, зазначивши на обґрунтування заперечень, що 08.09.2021 року 0 13 год. 28 хв. під час несення служби на закріпленому квадраті патрулювання інспектором взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Тарасовим Р.О. було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, за яким водій ОСОБА_1 за адресою: м.Кропивницький, вул.Володимира Панченка, керував транспортним засобом Toyota C-HR Hibrid, державний номерний знак НОМЕР_1 та здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішоходного переходу, чим порушив п.15.9г ПДР, та як доказ порушення позивачем ПРД підтверджується відеофіксацією з місця вчинення адміністративного правопорушення від 08.09.2021 року, що здійсннювалась на нагрудний відеореєстратор, згідно зі ст.40 Закону України «Про національну поліцію», при цьому, як вбачається із відеофіксації позивач здійснив зупинку транспортного засобу у місці, де це заборонено, а саме: ближче 10 м до нерегульованого пішоходного переходу, позначений дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» (п.15.9г ПДР). Крім того, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується також фотофіксацією, наданої на розгляд суду позивачем, та з даних фотофайлів встановлено, що автомобіль позивача зупинився перед пішоходним переходом біля краю проїзної частини (ближче 10 метрів до пішоходного переходу) і, в свою чергу, заважав оглядовості водіям, які рухались по даній вулиці, що могло призвести до ДТП. Також зазначив, що причину зупинки транспортного засобу позивач пояснив тим, що йому стало зле внаслідок чого йому негайно потрібно було зупинити автомобіль для того, щоб, як він пояснює, отримати медичну допомогу в аптеці, однак позивачем не було здійснено жодних дій, щоб обгрунтувати чи засвідчити факт різкого погіршення стану здоров`я, крім того, аптеки поблизу місця вчинення правопорушення, - відсутні, тим самим, зазначений факт засвідчує те, що позивач всіма способами намагався уникнути відповідальності за здійснену ним зупинку в місці, де це заборонено.

Крім того, зазначив, що порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувався в суворій відповідності до норм чинного законодавства, зокрема, водія було повідомлено про початок розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення та роз`яснено йому положення ст.ст.268, 307, 308 КУпАП та ст.63 Конституції України. Позивач скористався своїми правами у повній мірі та на власний розсуд. Відповідно до чинного законодавства, розглянувши справу у присутності позивача, інспектором патрульної поліції в порядку ч.1 ст.283 та п.1 ч.1 ст.284 КУпАП було винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: штрафу в сумі 340 грн. З огляду на викладене, представник відповідача зазначив, що в оскаржуваній позивачем постанові чітко вказана суть порушення чинних правил дорожнього руху України, постанова складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, на підставі чого, доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а тому вимоги позивача є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог враховуючи заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08 вересня 2021 року інспектором взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Тарасовим Р.О. винесено постанову серії ЕАО №4744396 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 08 вересня 2021 року о 13 год. 28 хв. в м.Кропивницький по провул.Декабристів, 7, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ToyotaC-HRHibrid, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10-ти метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9.г.ПДР Правил дорожнього руху (порушення заборони зупинки на пішохідних переходах).

Позивачем оскаржується правомірність винесеного службовою посадовою особою відповідача УПП в Кіровоградській області ДПП рішення у формі постанови серії ЕНА № 4744396 від 08 вересня 2021 року.

При цьому, суд зауважує, що під час заповнення відповідачем бланка постанови про накладення адміністративного стягнення інспектором поліції було допущено описку, а саме: не вірно зазначено місце вчинення правопорушення та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, на що зауважив і позивач, вказавши в позові, що місцем події в постанові вказано провулок Декабристів, 7, в той час як він рухався по вул.Володимира Панченка, де і зупинив транспортний засіб, поряд з цим, з огляду на правові висновки, викладені в постановах Верховного суду по справі №537/1214/17 від 24 листопада 2018 року та №459/1801/17 від 24 грудня 2019 року, зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, не спростовує самого факту вчинення позивачем порушення ПДР України і по своїй суті є опискою, при цьому основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, та, в свою чергу, відсутність яких виключала б склад наведеного адміністративного правопорушення.

Крім того, самим позивачем не заперечується той факт, що подія відбулася саме 08 вересня 2021 року по вул.Володимира Панченка у м.Кропивницькому, що підтверджено, в тому числі, і фото та відеозаписами, наданими сторонами по справі.

Окрім того, суд зауважує, що рішенням Кропивницької міської ради №3699 від 13.10.2020 року «Про перейменування вулиці Декабристів» вулиця Декабристів була перейменована у АДРЕСА_2 .

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 15.1 Правил дорожнього руху, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно з п.15.9 г ПДР України встановлено, що зупинка забороняється на пішоходних переходах і ближче 10м. від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до п. 1.10 ПДР пішохідний перехід - це ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки, - шириною тротуарів та узбіч.

Зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з ч. 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Крім того, суд зауважує, що притягнення до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Для повного та всебічного з`ясування обставин справи судом був переглянутий відеозаписз нагрудної камери працівника поліції (бодікам DSJX300012_ВА00012) (назва файлів , ), який долучений до матеріалів справи відповідачем на цифровому носії DVD-R диску, з якого вбачається, що транспортний засіб Toyota C-HR Hibrid, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче 10-ти метрів від пішохідного переходу, який позначений дорожньою розміткою 1.14.1 біля краю проїзної частини.

Крім того, з фотоматеріалів, наданих безпосередньо позивачем до позовної заяви, зокрема, фото №1, вбачається, що транспортний засіб Toyota C-HR Hibrid, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, розташований ближче десяти метрів до пішоходного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 Розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР, що не заперечується і самим позивачем, при цьому, як зазначається позивачем ОСОБА_1 в адміністративному позові, рухаючись по вул.Володимира Панченка у м.Кропивницькому ним було здійснено вимушену зупинку транспортного засобу, та крайня необхідність для зупинки виникла у зв`язку з тим, що в нього (позивача) виник напад нудоти і він вимушений був зупинитись в місці, де була найближча аптека, щоб купити ліки та попросити працівників аптеки поміряти йому кров`яний тиск, разом з тим, суд зауважує, що позивачем на обґрунтування зазначеного, не надано належних доказів на погіршення стану його здоров`я, а так само не надано доказів звернення його за медичною допомогою чи придбання необхідних медичних препаратів в аптеці, крім того, аптеки, аптечні пункти поблизу місця скоєння правопорушення були відсутні, що в сукупності, на переконання суду, свідчить про те, що позивач в обраний ним спосіб захисту намагається уникнути відповідальності за порушення ним п.15.9 г ПДР.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до переконання, що позивачем було допущено порушення п.15.9г ПДР України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО від 08 вересня 2021 рокувинесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст. ст. 255,256, 283 КУпАП.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оскаржуваній постанові, тому доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122КУпАП є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО №4744396 від 08 вересня 2021 рокує законною та обґрунтованою і підстав для її скасування суд не вбачає, отже в задоволенні адміністративного позову позивачу ОСОБА_1 слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, та враховуючи, що позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.245, 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (м.Кропивницький, вул. Ю.Бутусова, 22) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4744396 від 08 вересня 2021 року, винесену інспектором взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Тарасовим Романом Олексійовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп., - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова