Справа № 580/2892/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Гаращенко В.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року Справа № 580/2892/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у перерахунку та зарахуванні позивачу стажу роботи судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, з якого обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці період з 16.08.1990 по 05.02.1993 (2 роки 0 місяців 0 днів) - стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити позивачу з 05.08.2018 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 60% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_2 стверджувала, що Відповідачем протиправно відмовлено їй у зарахуванні до стажу, який дає право на отримання довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді, також період з 16.08.1990 по 05.02.1993 (2 роки 0 місяців 0 днів), як стаж роботи у галузі права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення..

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року позов задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді, також стаж роботи у галузі права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні - задоволено. Виправлено технічну описку у рішенні суду від 29.04.2024 та викладено четвертий абзац резолютивної частини рішення суду від 29.04.2024 у справі №580/2892/24 у новій редакції.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Відповідач зазначає, що Законом № 1402-VІІІ не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи на посаді юрисконсульта.

Також Апелянт стверджує, що Головним управлінням розглянуто звернення Позивачки відповідно до Закону України "Про звернення громадян"та посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 07.07.2022 у справі № 160/2743/21, згідно з якою після прийняття рішення за результатами розгляду звернення, неправомірність окремих дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень під час розгляду звернення не може бути предметом окремого позову.

Крім того, Апелянт наполягає на тому, що Позивачка пропустила строк звернення до суду з цим позовом, оскільки отримання нею листа Відповідача у відповідь на її заяву не змінює момент, з якого Позивачка повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

На підтвердження правильності своєї позиції пенсійний орган посилається на практику Верховний Суд, зокрема у постанові від 25.07.2023 у справі № 640/1873/22, від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19 та ін.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2024 та від 10.06.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Від Позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому вона просить відмовити у задоволенні такої скарги, зазначаючи про її безпідставність, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та з 14.12.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

На звернення Позивачки щодо зарахування їй до стажу, який дає право на отримання довічного грошового утримання, окрім стажу роботи на посаді судді, також період з 16.08.1990 по 05.02.1993 (2 роки 0 місяців 0 днів), як стаж роботи у галузі права, який вимагався законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, Відповідач листом від 18.03.2024 повідомив Позивачку про те, що положенням Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи судді в галузі права до призначення на посаду.

При цьому судом першої інстанції також встановдено, що ОСОБА_1 у період з 16.08.1990 по 05.02.1993 (до обрання її суддею) працювала на посаді юрисконсульта Чорнобаївського райвиконкому Чорнобаївської районної Ради народних депутатів, а з 01.06.1992 по 05.02.1993 на посаді юрисконсульта Чорнобаївської районної державної адміністрації.

9. Позивачка, вважаючи порушеним своє право на отримання довічного грошового утримання судді в належному розмірі, звернулася до суду з цим позовом.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ, який був чинним станом на час обрання Позивачки 14.09.1993 суддею вперше (далі - Закон № 2862-ХІІ), «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI), «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402), Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 (далі - Порядок 3-1).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як визначено Європейською соціальною хартією (переглянутою), 1996 року, згода на обов`язковість якої надано Верховною Радою України та яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року, кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. За цим Україна має міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами «досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися» права та принципи, що закріплені у Хартії.

Пунктом 2 розіду І Порядку № 3-1 від 25.01.2008, передбачено, що заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Заява про призначення / перерахунок щомісячного довічного грошового утримання подається до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр), або вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал), або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Згідно з абз. 1 п.4 розіду І Порядку №3-1 днем звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання та документів, перелік яких наведено в розділі II цього Порядку.

Відповідно до пунктів 1, 3-4 розділу ІІІ Порядку №3-1 заява про призначення щомісячного довічного грошового утримання реєструється в електронному журналі звернень органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання.

Приймання, розгляд та опрацювання заяви та документів, необхідних для призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, здійснюється відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).

Не пізніше 10 днів з дня надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного грошового утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання або відмову в його призначенні з урахуванням пункту 5 розділу І цього Порядку.

Орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, не пізніше 10 днів з дня винесення рішення інформує особу про призначення щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє стверджувати, що результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію.

12. Суд наголошує, що визначена Порядком № 3-1 процедура є способом дій пенсійного органу у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «пенсійного» питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

13. Усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, апеляційний суд зазначає, що Відповідачем не було прийнято рішення ані про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, ані про відмову у здійсненні такого перерахунку. Натомість пенсійний орган лише розглянув заяви Позивачки у порядку Закону України «Про звернення громадян». Результат розгляду порушеного Позивачкою у заявах від 19.02.2024 та 01.03.2024 питання Відповідач оформив листом від 18.03.2024 № 4414-2786/К-03/8-2300/24.

14. Колегія суддів відзначає, що встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень визначеним статтею 2 КАС України критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

15. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про незаконність відмови, оформленої листом, пенсійного органу у розгляді заяви Позивачки про призначення пільгової пенсії.

16. Поряд із цим, лист від 18.03.2024 не містить в собі інформації щодо порушення заявником порядку звернення (не за формою), на що посилається Апелянт у своїй скарзі.

17. З огляду на викладене вище, апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

18. Відтак, зважаючи на те, що недодержання форми поданої заяви не було підставою для її нерозгляду пенсійним органом, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для надання правової оцінки цим обставинам за наслідками розгляду апеляційної скарги.

19. Крім того, оскільки заява Позивачки у належний спосіб розглянута не була, колегія суддів не вбачає підстав для надання оцінки обставинам, викладеним пенсійним органом у листі від 18.03.2024.

20. Своєю чергою, зміст частини другої статті 9 КАС України дає підстави стверджувати, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, та за жодних умов становище позивача за наслідками судового розгляду не може бути погіршено порівняно з тим, яким воно було до звернення до суду за захистом своїх прав.

21. За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправними дій Відповідача та зобов`язання ГУПФУ в Черкаськй області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 19.02.2024 та 01.03.2024 та, за наслідками такого розгляду, прийняти рішення в порядку та за формою визначеною Порядком № 3-1.

При цьому, згідно з абз. 2 п.1 розділу ІІІ Порядку №3-1 приймання, розгляд та опрацювання заяви та документів, необхідних для призначення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання, органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання, здійснюється відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1).

22. Разом з тим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи Апелянта про те, що Позивачка пропустила строк звернення до суду з цим позовом з огляду на наступне.

23. Так, з матеріалів справи вбачається, що Позивачка звернулася до Відповідача із заявою щодо перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у відповідь на яку отримала лист від 18.03.2024 № 4414-2786/К-03/8-2300/24. Цей позов зареєстровано судом першої інстанції 25.03.2024, а тому строк звернення до суду не є порушеним.

24. При цьому, колегія суддів відзначає, що згідно з висновком, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу, що помилково ототожнює Апелянт у своїй скарзі, посилаючись на порушення Позивачкою процесуальних строків звернення до суду з цим позовом.

25. Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

26. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

27. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

28. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області підлягає задоволенню частково, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року- скасуванню, а позов - задоволенню частково.

29. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року - скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 від 19.02.2024 та 01.03.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 19.02.2024 та 01.03.2024 та за наслідками такого розгляду прийняти рішення в порядку та за формою, визначеною Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 17 липня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк