Справа № 320/6853/20
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2024-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 року м. Київ № 320/6853/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) справу за адміністративним позовом Вишгородського районного комунального підприємства "Вишгородтепломережа" до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування припису,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Вишгородське районне комунальне підприємство "Вишгородтепломережа" з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати припис № 11 від 02.07.2020 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатом позапланової перевірки Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» відповідачем було складено акт № 30 перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 25.06.2020, яким встановлено порушення підприємством п. 3 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-ХІІІ та винесено припис № 11 від 02.07.2020. Позивач вказує на те, що відповідач під час перевірки дійшов безпідставного висновку щодо неправомірного застосування підприємством позивача тарифів для населення на підставі рішення Вишгородської районної ради від 19.12.2020 № 723-42-VII, яким встановлювались тарифи на послугу з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки вказане рішення є чинним та підлягає застосуванню позивачем. Позивач стверджує, що підприємством повністю дотримано вимог чинного законодавства при нарахуванні споживачам плати за надані послуги, зокрема і в частині застосування тарифів для населення. Крім того, позивач зазначив, що відповідно до приписів п. 3 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2189-ХІІІ, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними Законом № 2189-VIII. Позивач акцентує увагу на тому, що застосував встановлені органом місцевого самоврядування тарифи з 27.01.2020, тобто без порушення ч. 3 ст. 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 03.10.2023, суддю Київського окружного адміністративного суду Журавля В.О. було звільнено у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у даній справі визначено суддю Головенка О.Д.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 прийнято справу до провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

До суду від Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначає про те, що на адресу Головного управління надійшло колективне звернення від мешканців с. Катюжанка, Вишгородського району від 24.03.2020 року № КО-379-2020 з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифів). На підставі даного звернення мешканців та за погодженням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 30.03.2020 № 16.2-6/2/5321, було проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення та встановлено порушення.

Водночас, відповідач вказує на те, що після 01.05.2019 у органів місцевого самоврядування відсутні повноваження щодо встановлення (у тому числі за результатами коригування) тарифів на комунальні послуги, що надавалася підприємству за відповідними договорами, укладеними до 01.05.2019, проте Вишгородською районною радою рішеннями № 698-41-VII від 12.12.2019, № 777-43-VII від 20.02.2020 було встановлено скориговані тарифи на теплову енергію та послуги з централізованого опалення для населення, крім того, рішенням від 19.12.2019 № 723-42-VII встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення без наявності укладених нових договорів. Позивачем під час перевірки не було надано договорів із співвласниками багатоквартирних будинків про надання послуги з постачання теплової енергії і централізованого водопостачання та централізованого водовідведення укладених відповідно до вимог Закону № 2189-VIII та Правил.

Таким чином, при застосуванні тарифів на послуги з централізованого опалення, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, встановлених Вишгородською районною радою після 01.05.2019 підприємством порушено п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону, ч. 3 ст. 12 Закону України "Про ціни і ціноутворення" та вимоги Порядку 1 (в редакції що діяла на момент перевірки). За результатами перевірки Головним управлінням встановлено, що підприємством було необґрунтовано нараховано споживачам (заявникам) за послуги з централізованого постачання холодної води суму у розмірі - 110501,79 грн водовідведення суму у розмірі 83513.10 грн. Виявлені порушення зафіксовані в акті перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 25.06.2020 № 30, на основі якого, 02.07.2020 Головним управлінням винесено оскаржуваний Припис № 11 про виконання законних вимог щодо усунення порушень Порядку формування встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

На відзив на позовну заяву стороною позивача до суду подано відповідь, в якій наголошується на безпідставності та необґрунтованості покладених в основу відзиву доводів.

Обгрунтування відзиву на позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області зводяться до висновку, що у органів місцевого самоврядування після 01.05.2019 були відсутні повноваження щодо встановлення (у тому числі за результатами коригування) тарифу на послугу з централізованого постачання холодної води та водовідведення, тож підприємство не повинно було застосовувати рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідного тарифу, прийнятого після 01.05.2019 без переходу на нові договірні відносини зі споживачами. Таких інструментів, як вибір суб`єктом господарювання до виконання одних рішень органів місцевого самоврядування, а інших - не виконання, як того вимагає відповідач, чинним законодавством не передбачено, тож припис є необґрунтованим та незаконним. Сторона позивача наголошує на тому, що вирішення питання наявності чи відсутності повноважень у органу місцевого самоврядування на встановлення житлово-комунальних послуг можливе лище при розгляді такого питання, або самим органом місцевого самоврядування, або в судовому порядку при оскарженні ріщення ради, що не є предметом розгляду даного спору.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області надійшло колективне звернення від мешканців с. Катюжанка, Вишгородського району від 24.03.2020 № КО-379-2020 з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (тарифів).

На підставі даного звернення мешканців та за погодженням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 30.03.2020 № 16.2-6/2/5321, було проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення та встановлено порушення.

25.06.2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області за результатами позапланової перевірки Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» було складено акт № 30 перевірки дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 25.06.2020.

11.07.2020 на адресу підприємства надійшов припис № 11 від 02.07.2020, згідно якого відповідачем приписано позивачу: в термін до 01.09.2020 повернути споживачам, шляхом здійснення перерахунку, необгрунтовано нараховану суму за період з 27.01.2020 по 31.05.2020 у розмірі 194014,89 грн, а саме: за послугу з централізованого постачання холодної води: споживачам б. № 35-А, вул. Біла, с. Катюжанка - 11996,83 грн; споживачам б. № 1, вул. Кичигіна, с. Катюжанка - 5603,61 грн; споживачам б. № 3, вул. Кичигіна, с. Катюжанка - 4238,37 грн; споживачам б. № 6, вул. Кичигіна, с. Катюжанка - 4921,72 грн; споживачам б. № 10-А, вул. Заводська, с. Катюжанка - 26232,19 грн; споживачам б. № 18, вул. Заводська, с. Катюжанка - 30482,20 грн; споживачам б. № 22, вул. Заводська, с. Катюжанка - 27026,88 грн; 2) за послугу з водовідведення: споживачам б. № 35-А, вул. Біла, с. Катюжанка - 9066,75 грн; споживачам б. № 1, вул. Кичигіна, с. Катюжанка - 4235,00 грн; споживачам б. № 3, вул. Кичигіна, с. Катюжанка - 3203,20 грн; споживачам б. № 6, вул. Кичигіна, с. Катюжанка - 3719,65 грн; споживачам б. № 10-А, вул. Заводська, с. Катюжанка - 19825,30 грн; споживачам б. № 18, вул. Заводська, с. Катюжанка - 23037,30 грн; споживачам б. № 22, вул. Заводська, с. Катюжанка - 20425,90 грн.

На виконання припису надати відповідачу реєстри перерахунків та інформацію.

Здійснювати нарахування плати за послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення за тарифами, встановленими рішенням Вишгородської районної ради від 17.07.2014 № 488-37-VII.

Відповідач в приписі зазначив, що позивач порушив п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» та Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» (в редакції від 03.04.2019), в результаті чого, позивачем було необгрунтовано нараховано споживачам (заявникам) за послуги з централізованого постачання холодної води суму у розмірі 110501,79 грн, водовідведення суму у розмірі 83513,10 грн.

Вказані висновки про порушення позивачем, вищевказаних норм чинного законодавства, обгрунтовуються тим, що рішенням Вишгородської районної ради від 19.12.2019 № 723-42-VII встановлено тарифи для населення на послугу з централізованого водопостачання в розмірі - 37,68 грн./м (з ПДВ), послугу з централізованого водовідведення в розмірі - 22,81 грн/м (з ПДВ), які позивач не повинен був застосовувати, виходячи з того, що Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV (діяв до 01.05.2019) було передбачено наявність комунальної послуги - централізоване постачання холодної води, водовідведення, а Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, який введено в повному обсязі в дію з 01.05.2019, передбачено комунальну послугу - централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, замість послуги централізоване постачання холодної води, водовідведення.

Позивач вважає, що такі висновки відповідача суперечать вимогам чинного законодавства України, а вказаний припис є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до норм ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 7 Закону № 877-V передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 667 від 02.09.2015 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах.

Згідно з пунктами 1, 2, 3 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 209 від 12.04.2017, Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане. Головному управлінню підпорядковуються установи та організації, що належать до сфери управління Держпродспоживслужби та розташовані на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Голова відповідної місцевої державної адміністрації координує діяльність Головного управління і сприяє йому у виконанні покладених на цей орган завдань. Повноваження Головного управління поширюються на територію відповідної області, міста Києва. Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держпродспоживслужби, дорученнями Голови Держпродспоживслужби та його заступників, актами місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Закон України «Про ціни і ціноутворення» № 5007-VI від 21.06.2012 визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Нормами ч. 8 ст. 7 Закону № 877-V визначено, що припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до положень ч. ч. 2-3 ст. 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації). Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін. Зміна рівня державних регульованих цін може здійснюватися у зв`язку із зміною умов виробництва і продажу (реалізації) продукції, що не залежать від господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про ціни і ціноутворення» уповноважені органи мають право надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», який набрав чинності 10.12.2017 та вводиться в дію поетапно з 01.01.2019 та з 01.05.2019 (далі - Закон № 2189-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 вказаного Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Аналогічно, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги», який втратив чинність з 01.05.2019, було передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 43 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання як встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств.

Судом досліджено, що згідно зі статутом Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа», підприємство засноване на майні спільної (комунальної) власності територіальних громад сіл, селищ і міст Вишгородського району, засновником якого є Вишгородська районна рада.

Згідно рішення Вишгородської районної ради від 19.12.2019 № 723-42-VII, встановлено тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає позивач.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.

Так, згідно п. 4 рішення Вишгородської районної ради від 19.12.2020 № 723-42-VII рішення набуває чинності через 15 днів з дня його офіційного оприлюднення в районній газеті «Слово», але не раніше 01.01.2020 та діє до 31.12.2020 включно.

Згідно з п. 5 цього рішення, з дня набрання чинності цим рішення, визнано таким, що втратило чинність, рішення районної ради від 17.07.2014 № 488-37-VІ «Про тарифи на послуги Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» з водопостачання та водовідведення».

Рішення, опубліковане в районній газеті «Слово» від 11.01.2020 № 2 (5226), набуло чинності через 15 днів з дня його офіційного оприлюднення в друкованих засобах масової інформації, що розповсюджується по всій території Вишгородського району, тобто тарифи вступили в дію з 27.01.2020.

На переконання відповідача, фактично Вишгородська районна рада встановила тарифи для населення на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води після 01.05.2019, тобто після введення в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ.

Враховуючи особливості перехідного періоду, а саме - періоду від моменту введення в дію Закону №2189-VІІІ (01.05.2019) до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону (тобто, до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення його в дію (тобто до 01.05.2020). У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Істотними умовами договору є розмір тарифів за наданні послуги.

Тож, на переконання суду, позивач застосував встановлені органом місцевого самоврядування тарифи з 27.01.2020 без порушення приписів ч. 3 ст. 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення». Відповідне рішення ради, є чинним та не скасованим, тож твердження відповідача про порушення позивачем вказаних приписів є безпідставними.

З огляду на викладене відповідач стверджує, що розміри тарифів передбачені діючими договорами також не можуть змінюватися.

Так, п. 3 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2189-VIII в редакції Закону № 2454-VIII від 07.06.2018, із змінами, внесеними згідно із Законом № 540-ІХ від 30.03.2020, передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби, передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Водночас, умови договорів, які були укладені до введення в дію Закону № 2189-VIII, визначені Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила № 630).

Згідно з п. 1 Правил № 630 ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

У відповідності до п. 2 Правил № 630 централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання; централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення.

Згідно з типовим договором надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Як зазначалося вище, відповідне рішення Вишгородської районної ради від 17.07.2014 № 488-37-VІІ втратило чинність, а рішення Вишгородської районної ради від 19.12.2019 № 723-42- VІІ є чинне та не скасоване.

Що стосується порушення позивачем Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» (в редакції від 03.04.2019), як стверджує відповідач в приписі, є безпідставними, оскільки у відповідності до п. п. 1, 2 цього Порядку, цей Порядок визначає механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для суб`єктів природних монополій, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення та застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування тарифів на централізоване водопостачання та/або централізоване водовідведення для суб`єктів природних монополій, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку зазначених тарифів.

Окрім цього, п. 3 оскаржуваного припису, яким передбачено, що до укладання із споживачами договорів про надання послуги з постачання теплової енергії відповідно до вимог Закону № 2189-VIII і Правил та встановлення органом місцевого самоврядування економічно обгрунтованого тарифу на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, розрахованих відповідно до Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формував тарифів на комунальні послуги», ВРКП «Вишгородтепломережа» здійснювати нapaxyвання плати за послугу з централізованого постачання холодної води, водовідведення за тарифами встановленими рішенням Вишгородської районної ради від 17.07.2014 № 488-37-VII, не відповідає правовому висновку, вказаному у Рішенні від 03.10.1997 № 4-зп Конституційного Суду України.

У Рішенні від 03.10.1997 № 4-зп Конституційний Суд України надав роз`яснення стосовно порядку набрання чинності нормативно-правовими актами. Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному; звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження шодо повного або часткового скасування попереднього; загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило Lex posterior derogat priori «наступний закон скасовує попередній».

Підсумовуючи, суд зазначає, що вищевказані рішення Вишгородської районної ради нечинними не визнавалися та не скасовувалися, а тому, були обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території в силу імперативу, встановленого ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тому є безпідставними висновки відповідача щодо порушення позивачем вимог Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги».

З урахуванням викладеного, суд погоджується з позицією сторони позивача про те, що не знайшли свого підтвердження висновки відповідача в акті перевірки про порушення ВРКП «Вишгородтепломережа» вимог чинного законодавства, а тому оскаржуваний припис № 11 від 02.07.2020 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стороною відповідача не було доведено правомірність прийнятого припису, відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу, згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Вишгородського районного комунального підприємства "Вишгородтепломережа" до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області № 11 від 02.07.2020 про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на користь Вишгородського районного комунального підприємства "Вишгородтепломережа" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.