Справа № 200/2189/24
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року Справа№200/2189/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

15 квітня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 12 квітня 2024 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно з урахуванням абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно відповідно до приписів абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

16 квітня 2024 року суд постановив ухвалу про поновлення строку звернення до суду.

16 квітня 2024 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановив строк для подання заяв по суті справи; запропонував позивачу надати додаткові докази; витребував докази у відповідача.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

22 квітня 2024 року суд постановив ухвалу про витребування додаткових доказів у Військової частини НОМЕР_2 .

З клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін учасники справи до суду не зверталися, а тому на підставі ч. 5 ст. 260 КАС справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Як на час прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі, так і на час розгляду справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в період з 19 квітня 2019 року по 28 серпня 2023 року проходив військову службу в Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 , де і перебував на грошовому забезпеченні.

Позивач доводив, що Військова частина НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність, яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі щомісячно за період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно відповідно до абз абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, (далі Порядок № 1078).

Просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву; доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та способом, що визначені законодавством.

Відповідач вказував на передчасність позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_1 не звертався до Військової частини НОМЕР_1 з приводу нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

Крім того у відзиві відповідач навів обґрунтування своїх дій щодо нарахування та виплати позивачеві поточної індексації.

Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України № НОМЕР_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

З 26 лютого 2024 року місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з реєстру Литовезької територіальної громади від 05 квітня 2024 року № 2024/003430833.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_6 28 січня 2016 року.

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) зареєстрована як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.

ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних Силах України.

Так, згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19 квітня 2019 року № 103 капітан ОСОБА_1 , призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 05 квітня 2019 року № 110 на посаду командира танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , з 19 квітня 2019 року був зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення, йому надано 15 діб для прийняття справ та посади.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06 травня 2019 року № 120 капітан ОСОБА_1 , призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу від 05 квітня 2019 року № 110 на посаду командира танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 з 04 травня 2019 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків, шпк «підполковник», ВОС 0211003, посадовий оклад 5 070,00 грн.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06 травня 2019 року № 120 позивачу встановлена щомісячна премія в розмірі 35% посадового окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 740 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова КМУ № 704).

Як свідчить витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04 лютого 2023 року № 35, підполковник ОСОБА_1 , командир танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 30 січня 2023 року № 197 на посаду заступника командира Військової частини НОМЕР_1 , з 04 лютого 2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків, шпк «полковник», ВОС 0210002, посадовий оклад 7 050,00 грн.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04 лютого 2023 року № 35 позивачу встановлена щомісячна премія в розмірі 390% посадового окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років відповідно до Постанови КМУ № 704.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 серпня 2023 року № 245 підполковник ОСОБА_1 , заступник командира Військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 18 серпня 2023 року № 1072 на посаду слухача штатного командно-штабного інституту застосування військ (сил) Національного університету оборони України, 29 серпня 2023 року справи та посаду здав, вибув до нового місця служби до Національного університету оборони України та був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення Військової частини НОМЕР_1 .

Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 серпня 2023 року № 245 передбачав виплату позивачеві щомісячної премії в розмірі 390% посадового окладу, надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років відповідно до Постанови КМУ № 704 за період з 01 по 29 серпня 2023 року; додаткової винагороди, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особами рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» (далі Постанова КМУ № 168) пропорційно дням участі з 16 по 29 серпня 2023 року з розрахунку 100 000 грн за місяць; виплату додаткової винагороди, передбаченої п. 1 Постанови КМУ № 168, пропорційно дням участі за 15 серпня 2023 року з розрахунку 30 000 грн за місяць; допомогу на оздоровлення.

Між тим наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 серпня 2023 року № 245 не передбачав нарахування та виплату позивачеві індексації грошового забезпечення, в тому числі індексації-різниці.

Отже, в період з 19 квітня 2019 року по 29 серпня 2023 року позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , де і перебував на всіх видах забезпечення.

Спірні правовідносини виникли з приводу нарахування та виплати позивачеві індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 за період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно.

На підставі довідок-розрахунків грошового забезпечення від 17 квітня 2024 року №№ 0989/10/1518, 0989/10/1519, 0989/05/1520, 0989/10/1520, 0989/10/1521, 0989/10/1522, виданих Військовою частиною НОМЕР_1 , суд встановив, що за період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 (зарахований до списків 04 травня 2019 року, виключений зі списків 29 серпня 2023 року) ОСОБА_1 була нарахована та виплачена поточна індексація грошового забезпечення:

в травні 2019 року 0,00 грн, в червні 2019 року 206,72 грн, в липні 2019 року 206,72 грн, в серпні 2019 року 206,72 грн, у вересні 2019 року 206,72 грн, в жовтні 2019 року 206,72 грн, в листопаді 2019 року 206,72 грн, в грудні 2019 року 206,72 грн,

в січні 2020 року 206,72 грн, в лютому 2020 року 206,72 грн, в березні 2020 року 206,72 грн, в квітні 2020 року 206,72 грн, в травні 2020 року 216,51 грн, в червні 2020 року 216,51 грн, в липні 2020 року 216,51 грн, в серпні 2020 року 226,29 грн, у вересні 2020 року 226,29 грн, в жовтні 2020 року 226,29 грн, в листопаді 2020 року 226,29 грн, в грудні 2020 року 226,29 грн;

в січні 2021 року 331,42 грн, в лютому 2021 року 331,42 грн, в березні 2021 року 331,42 грн, в квітні 2021 року 415,41 грн, в травні 2021 року 415,41 грн, в червні 2021 року 415,41 грн, в липні 2021 року 540,03 грн, в серпні 2021 року 540,03 грн, у вересні 2021 року 540,03 грн, в жовтні 2021 року 540,03 грн, в листопаді 2021 року 540,03 грн, в грудні 2021 року 563,19 грн;

в січні 2022 року 563,19 грн, в лютому 2022 року 672,35 грн, в березні 2022 року 672,35 грн, в квітні 2022 року 672,35 грн, в травні 2022 року 913,01 грн, в червні 2022 року 1 071,21 грн, в липні 2022 року 1 066,00 грн, в серпні 2022 року 1 281,80 грн, у вересні 2022 року 1 281,80 грн, в жовтні 2022 року 1 281,80 грн, в листопаді 2022 року 1 424,80 грн, в грудні 2022 року 1 233,60 грн;

в січні 2023 року 0,00 грн, в лютому 2023 року 0,00 грн, в березні 2023 року 0,00 грн, в квітні 2023 року 0,00 грн, в травні 2023 року 0,00 грн, в червні 2023 року 0,00 грн, в липні 2023 року 0,00 грн, в серпні 2023 року 0,00 грн.

Отже, за період проходження позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно ОСОБА_1 не нараховувалась і не виплачувалась індексація-різниця відповідно до відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078.

Також суд встановив, що в 2015-2019 роках ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_2 .

Зокрема, як свідчить витяг з наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_8 (по стройовій частині) від 02 березня 2015 року № 49 лейтенант ОСОБА_2 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначений наказом Міністра оборони України від 28 лютого 2015 року № 129 на посаду командира танкового взводу танкової роти танкового батальйону, з 02 березня 2015 року зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Згідно з витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 15 квітня 2019 року № 227 каптан військової служби за контрактом ОСОБА_1 , заступник командира танкового батальйону, призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 05 квітня 2019 року № 110 на посаду командира танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з 15 квітня 2019 року був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

На підставі картки особового рахунку військовослужбовця від 09 липня 2024 року № 4961/ФЕС, яка надана Військовою частиною НОМЕР_2 , суд встановив такі обставини щодо нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за лютий і березень 2018 року:

в лютому 2018 року позивачеві було нараховано 16 500,00 грн, в тому числі оклад за військовим званням 115,00 грн, посадовий оклад 1 052,00 грн, надбавка за вислугу років 233,40 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% 700,20 грн, премія 5 294,20 грн, надбавка за роботу з таємними документами 10% 105,20 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 4 500,00 грн, винагорода за участь в АТО 4 500,00 грн, індексація 0,00 грн;

в березні 2018 року позивачеві було нараховано 17 098,80 грн, в тому числі оклад за військовим званням 1 200,00 грн, посадовий оклад 4 930,00 грн, надбавка за вислугу років 1 839,00 грн, надбавка за особливості проходження служби 10% 796,90 грн, премія 3 339,90 грн, надбавка за роботу з таємними документами 10% 493,00 грн, винагорода за участь в АТО 4 500,00 грн.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України установлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індекс споживчих цін показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

Поріг індексації величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Об`єкти індексації грошових доходів населення визначає ст. 2 Закону № 1282, відповідно до якої індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Ст. 2 Закону № 1282 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1282 індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Підстави для проведення індексації визначає ст. 4 Закону № 1282.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 1282 в редакції, що була чинною до 01 січня 2016 року, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

На підставі п. 21 розділу І Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2016 року, у ч. 1 ст. 4 Закону № 1282 цифри «101» замінені цифрами «103».

Таким чином, до 01 січня 2016 року індексація грошових доходів населення проводилась в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищувала поріг індексації, який був встановлений в розмірі 101%; з 01 січня 2016 року поріг індексації встановлений в розмірі 103%.

Інші положення ст. 4 Закону № 1282 з 2005 року й дотепер залишилися незмінними.

Зокрема, ч. 2 ст. 4 Закону № 1282 передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 1282 для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 1282 підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 1282 у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Ч. 2 ст. 6 Закону № 1282 передбачено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078).

Згідно з п. 1 Порядку № 1078 цей акт визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

П. 1-1 Порядку № 1078 загалом дублює приписи ст. ст. 3, 4 Закону № 1282, деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.

Так, п. 1-1 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.

За змістом абз. 5 п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Абз. абз. 2, 4 п. 4 Порядку № 1078 деталізують межі індексації, які законодавець обумовив в ч. 6 ст. 2 Закону № 1282.

Так, абз. 2 п. 4 Порядку № 1078 визначає, що оплата праці, у тому числі, грошове забезпечення, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

При цьому абз. 4 п. 4 Порядку № 1078 визначено, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абз. 6 п. 4 Порядку № 1078, а з 15 березня 2018 року врегульоване абз. 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

09 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі Постанова КМУ № 1013), яка набрала чинності 15 грудня 2015 року.

Згідно з п. 6 Постанови КМУ № 1013 ця постанова застосовується з 01 грудня 2015 року.

Отже, з 01 грудня 2015 року п. 5 Порядку № 1078 застосовувався у новій редакції на підставі Постанови КМУ № 1013.

Абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

28 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 141 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Постанова КМУ № 141), яка набрала чинності з 15 березня 2018 року.

31 березня 2021 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 278 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Постанова КМУ № 278), яка набрала чинності з 02 квітня 2021 року.

Абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 в період з 15 березня 2018 року по 01 квітня 2021 року включно діяв у редакції Постанови КМУ № 141 і встановлював, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 застосовується з 01 грудня 2015 року дотепер у редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Абз. 3 п. 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року у редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Цей же абзац з 15 березня 2018 року дотепер діє у редакції Постанови КМУ № 141 та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз. 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 застосовується з 01 грудня 2015 року дотепер у редакції Постанови КМУ № 1013 і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року по 01 квітня 2021 року включно в редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

З 02 квітня 2021 року абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 застосовується в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2021 року № 278 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Постанова КМУ № 278) і передбачає, що у разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

Абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 діяв з 01 грудня 2015 року у редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.

Цей же абзац з 15 березня 2018 року по 01 квітня 2021 року включно діяв у редакції Постанови КМУ № 141 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.

З 02 квітня 2021 року діє в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2021 року № 278 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Постанова КМУ № 278), відповідно до якого до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.

На підставі Постанови КМУ № 1013 викладений в новій редакції п. 10-2 Порядку № 1078, який підлягав застосуванню з 01 грудня 2015 року по 02 квітня 2021 року і передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

З 02 квітня 2021 року п. 10-2 Порядку № 1078 застосовується в редакції Постанови КМУ № 278, і передбачає, що для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби) для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу, посадова особа митної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011 передбачає, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260), набрав чинності 20 липня 2018 року.

П. 2 розділу І Порядку № 260 у первинній редакції передбачав, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

На підставі наказу Міністерства оборони України від 01 червня 2020 року № 180 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» внесені зміни до переліку щомісячних додаткових та щомісячних одноразових видів грошового забезпечення.

Цей наказ набрав чинності 30 червня 2020 року.

Відтоді п. 2 розділу І Порядку № 260 установлено, що до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Стосовно одноразових додаткових видів грошового забезпечення, то п. 2 розділу І Порядку № 260 саме у зазначеній редакції передбачав, що до них належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Спірні правовідносини виникли щодо нарахування та виплати позивачеві індексації-різниці за період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, оскаржувану бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 належить перевірити на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Перш за все, суд вважає за необхідне відзначити, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103% (абз. 2 п. 1-1, абз. 6 п. 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100% (абз. абз. 2, 5 п. 4 Порядку № 1078).

У цьому контексті правовідносини щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 поточної індексації в період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно не є спірними.

Щодо «фіксованої» суми індексації, то слід зазначити, що Закон № 1282 і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте Постановою КМУ № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому в Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 01 грудня 2015 року в абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 по суті йдеться про поняття «індексації-різниці», право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абз. абз. 3, 4 п. 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз. 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз. 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз п. 1, абз. абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

Саме такі висновки наведені Верховним Судом в п. п. 97, 98 постанови від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21.

З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 740 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п. п. 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абз. абз. 3, 4 Порядку № 1078 дають підстави для висновку, що в березні 2018 року як місяці підвищення доходу ОСОБА_1 належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці.

Як свідчать довідки-розрахунки грошового забезпечення від 17 квітня 2024 року №№ 0989/10/1518, 0989/10/1519, 0989/05/1520, 0989/10/1520, 0989/10/1521, 0989/10/1522, відповідач не нараховував і не виплачував позивачеві цей вид індексації в період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно.

До спірних правовідносин суд застосовує норми Порядку № 1078 з урахуванням висновків Верховного Суду, зокрема тих, що наведені в постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, а саме:

«[…]

102. У цьому контексті Суд зауважує, що з огляду на абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

102.1. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

[…]

104. Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078, Суд звертає увагу на таке.

105. Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

105.1. розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

105.2. суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

105.3. чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

106. Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

106.1. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абз. 5 п. 5 Порядку № 1078).

107. Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абз. 5 п. 4 Порядку № 1078).

108. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

109. Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

[…]».

Вирішуючи питання про те, чи набув ОСОБА_1 право на отримання індексації-різниці з березня 2018 року, суд виходить з такого.

На підставі картки особового рахунку військовослужбовця від 09 липня 2024 року № 4961/ФЕС суд встановив, що в лютому 2018 року позивачеві було нараховано грошове забезпечення в сумі 16 500,00 грн, в тому числі оклад за військовим званням 115,00 грн, посадовий оклад 1 052,00 грн, надбавка за вислугу років 233,40 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 700,20 грн, премія 5 294,20 грн, надбавка за роботу з таємними документами 105,20 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 4 500,00 грн, винагорода за участь в АТО 4 500,00 грн.

В березні 2018 року позивачеві було нараховано грошове забезпечення в сумі 17 098,80 грн, в тому числі оклад за військовим званням 1 200,00 грн, посадовий оклад 4 930,00 грн, надбавка за вислугу років 1 839,00 грн, надбавка за особливості проходження служби 796,90 грн, премія 3 339,90 грн, надбавка за роботу з таємними документами 493,00 грн, винагорода за участь в АТО 4 500,00 грн.

Суд зауважує, що винагорода за безпосередню участь в АТО є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.

За таких обставин, винагорода за безпосередню за участь в АТО не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для тих військовослужбовців, які залучені до участі у ній, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, у зв`язку з чим така винагорода не враховуються при порівнянні розміру грошового забезпечення позивача в лютому і березні 2018 року.

З приводу щомісячної додаткової винагороди суд вважає за необхідне зазначити таке.

Щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі Постанова КМУ № 889), відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

Таке правозастосування відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постановах від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 та від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17.

Отже, щомісячна додаткова винагорода підлягає врахуванню при порівнянні розміру грошового забезпечення позивача в лютому і березні 2018 року для цілей визначення права на отримання індексації-різниці.

Таким чином, для цілей застосування норм абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 грошове забезпечення ОСОБА_1 в лютому 2018 року становило 12 000,00 грн, в тому числі оклад за військовим званням 115,00 грн, посадовий оклад 1 052,00 грн, надбавка за вислугу років 233,40 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 700,20 грн, премія 5 294,20 грн, надбавка за роботу з таємними документами 105,20 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 4 500,00 грн.

В березні 2018 року грошове забезпечення позивача становило 12 598,80 грн, в тому числі оклад за військовим званням 1 200,00 грн, посадовий оклад 4 930,00 грн, надбавка за вислугу років 1 839,00 грн, надбавка за особливості проходження служби 796,90 грн, премія 3 339,90 грн, надбавка за роботу з таємними документами 493,00 грн.

Отже, розмір підвищення грошового забезпечення ОСОБА_1 в березні 2018 року склав: 12 598,80 грн 12 000,00 грн = 598,80 грн.

Суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року суд визначає як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100%.

Величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року розрахована наступним шляхом:

лютий 2008 року 102,7% (індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно з даними Держстату) = 1,027;

березень 2008 року 103,8% = 1,038;

квітень 2008 року 103,1% = 1,031;

травень 2008 року 101,3% = 1,013;

вересень 2008 року 101,3% = 100,8% (червень 2008 року) х 99,5% (липень 2008 року) х 99,9% (серпень 2008 року) х 101,1% (вересень 2008 року) = 1,013;

жовтень 2008 року 101,7% = 1,017;

листопад 2008 року 101,5% = 1,015;

грудень 2008 року 102,1% = 1,021;

січень 2009 року 102,9% = 1,029;

лютий 2009 року 101,5% = 1,015;

березень 2009 року 101,4% = 1,014;

травень 2009 року 101,4% = 100,9% (квітень 2009 року) х 100,5% (травень 2009 року) = 1,014;

червень 2009 року 101,1% = 1,011;

жовтень 2009 року 101,4% = 99,9% (липень 2009 року) х 99,8% (серпень 2009 року) х 100,8 (вересень 2009 року) х 100,9% (жовтень 2009 року) = 1,014;

листопад 2009 року 101,1% = 1,011;

січень 2010 року 102,7% = 100,9% (грудень 2009 року) х 101,8% (січень 2010 року) = 1,027;

лютий 2010 року 101,9% = 1,019;

вересень 2010 року 103,5% = 100,9% (березень 2010 року) х 99,7% (квітень 2010 року) х 99,4% (травень 2010 року) х 99,6% (червень 2010 року) х 99,8% (липень 2010 року) х 101,2% (серпень 2010 року) х 102,9% (вересень 2010 року) = 1,035;

грудень 2010 року 101,6% = 100,5% (жовтень 2010 року) х 100,3% (листопад 2010 року) х 100,8% (грудень 2010 року) = 1,016;

березень 2011 року 103,3% = 101,0% (січень 2011 року) х 100,9% (лютий 2011 року) х 101,4% (березень 2011 року) = 1,033;

квітень 2011 року 101,3% = 1,013;

червень 2011 року 101,2% = 100,8% (травень 2011 року) х 100,4% (червень 2011 року) = 1,012;

березень 2014 року 101,98% = 98,7% (липень 2011 року) х 99,6% (серпень 2011 року) х 100,1% (вересень 2011 року) х 100,0% (жовтень 2011 року) х 100,1% (листопад 2011 року) х 100,2% (грудень 2011 року) х 100,2% (січень 2012 року) х 100,2% (лютий 2012 року) х 100,3% (березень 2012 року) х 100,0% (квітень 2012 року) х 99,7% (травень 2012 року) х 99,7% (червень 2012 року) х 99,8% (липень 2012 року) х 99,7% (серпень 2012 року) х 100,1% (вересень 2012 року) х 100,0% (жовтень 2012 року) х 99,9% (листопад 2012 року) х 100,2% (грудень 2012 року) х 100,2% (січень 2013 року) х 99,9% (лютий 2013 року) х 100,0% (березень 2013 року) х 100,0% (квітень 2013 року) х 100,1% (травень 2013 року) х 100,0% (червень 2013 року) х 99,9% (липень 2013 року) х 99,3% (серпень 2013 року) х 100,0% (вересень 2013 року) х 100,4% (жовтень 2013 року) х 100,2% (листопад 2013 року) х 100,5% (грудень 2013 року) х 100,2% (січень 2014 року) х 100,6% (лютий 2014 року) х 102,2% (березень 2014 року) = 1,020;

квітень 2014 року 103,3% = 1,033;

травень 2014 року 103,8 = 1,038;

липень 2014 року 101,4% = 101,0% (червень 2014 року) х 100,4% (липень 2014 року) = 1,014;

вересень 2014 року 103,72% = 100,8% (серпень 2014 року) х 102,9% (вересень 2014 року) = 1,037;

жовтень 2014 року 102,4% = 1,024;

листопад 2014 року 101,9% = 1,019;

грудень 2014 року 103,0% = 1,030;

січень 2015 року 103,1% = 1,031;

лютий 2015 року 105,3 = 1,053;

березень 2015 року 110,8% = 1,108;

квітень 2015 року 114% = 1,140;

травень 2015 року 102,2% = 1,022;

листопад 2015 року 101,55% = 100,4% (червень 2015 року) х 99,0% (липень 2015 року) х 99,2% (серпень 2015 року) х 102,3% (вересень 2015 року) х 98,7% (жовтень 2015 року) х 102,0% (листопад 2015 року) = 1,016;

квітень 2016 року 105,79% = 100,7% (грудень 2015 року) х 100,9% (січень 2016 року) х 99,6 (лютий 2016 року) х 101,0% (березень 2016 року) х 103,5 (квітень 2016 року) = 1,058;

жовтень 2016 року 104,0% = 100,1% (травень 2016 року) х 99,8% (червень 2016 року) х 99,9% (липень 2016 року) х 99,7% (серпень 2016 року) х 101,8% (вересень 2016 року) х 102,8% (жовтень 2016 року) = 1,040;

січень 2017 року 103,85% = 101,8% (листопад 2016 року) х 100,9% (грудень 2016 року) х 101,1% (січень 2017 року) = 1,038;

квітень 2017 року 103,74% = 101,0% (лютий 2017 року) х 101,8% (березень 2017 року) х 100,9% (квітень 2017 року) = 1,037;

липень 2017 року 103,13% = 101,3% (травень 2017 року) х 101,6% (червень 2017 року) х 100,2% (липень 2017 року) = 1,031;

жовтень 2017 року 103,12% = 99,9% (серпень 2017 року) х 102,0% (вересень 2017 року) х 101,2% (жовтень 2017 року) = 1,031;

січень 2018 року 103,44% = 100,9% (листопад 2017 року) х 101,0% (грудень 2017 року) х 101,5% (січень 2018 року) = 1,034.

1,027 х 1,038 х 1,031 х 1,013 х 1,013 х 1,017 х 1,015 х 1,021 х 1,029 х 1,015 х 1,014 х 1,014 х 1,011 х 1,014 х 1,011 х 1,027 х 1,019 х 1,035 х 1,016 х 1,033 х 1,013 х 1,012 х 1,020 х 1,033 х 1,038 х 1,014 х 1,037 х 1,024 х 1,019 х 1,030 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,016 х 1,058 х 1,040 х 1,038 х 1,037 х 1,031 х 1,031 х 1,034 = 3,533 або 353,3%

353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) 100% = 253,3% (величина приросту індексу споживчих цін)

В березні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 762,00 грн.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділений на 100:

1 762,00 грн х 253,30% / 100 = 4 463,15 грн.

Таким чином, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становила 4 463,15 грн.

Вирішуючи питання, чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації, суд виходить того, що сума підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 598,80 грн, а сума можливої індексації в березні 2018 року 4 463,15 грн, тобто розмір підвищення доходу є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, що є підставою для нарахування і виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463,15 грн 598,80 грн = 3 864,35 грн.

Таким чином, з 01 березня 2018 року позивач набув право на отримання індексації-різниці в щомісячному розмірі 3 864,35 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті йому індексації грошового забезпечення за період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно з урахуванням абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078.

Верховний Суд в постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 200/564/23, серед іншого, зазначив:

«[…]

70. Верховний Суд не може погодитися з цим висновком з огляду на таке.

За змістом абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 додатково указував, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Оскільки військова частина НОМЕР_9 нарахувала й виплатила ОСОБА_1 індексацію (індексацію-різницю) грошового забезпечення за період служби з 1 березня 2018 року до 26 червня 2018 року та виплату йому цю індексацію у фіксованому розмірі: 4107,13 грн на місяць, і до 4 січня 2022 року Уряд не здійснював чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, то відповідно до абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання індексації-різниці у фіксованому розмірі: 4107,13 грн в місяць за період з 29 червня 2018 року до 4 січня 2022 року під час служби у військовій частині НОМЕР_10 .

Необхідність і умови продовження виплати такої індексації у разі продовження військової служби визначаються нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для нарахування й виплати позивачу цієї індексації.

Факт невиплати позивачу цієї індексації грошового забезпечення свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності та обґрунтованість заявленого позову.

[…]».

Повертаючись до обставин справи, що розглядається, суд відзначає наступне.

Станом на березень 2018 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 і оскільки розмір підвищення його доходу в березні 2018 року був меншим за суму можливої індексації, що склалася в березні 2018 року, набув право на отримання індексації-різниці відповідно до баз. 4 п. 5 Порядку № 1078.

В подальшому наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 05 квітня 2019 року № 110 ОСОБА_1 був призначений на посаду командира танкового батальйону Військової частини НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 15 квітня 2019 року № 227 з 15 квітня 2019 року був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 19 квітня 2019 року № 103 ОСОБА_1 з 19 квітня 2019 року був зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення, а відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 28 серпня 2023 року № 245 позивач, призначений наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 18 серпня 2023 року № 1072 на посаду слухача штатного командно-штабного інституту застосування військ (сил) Національного університету оборони України, 29 серпня 2023 року, вибув до нового місця служби та був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення Військової частини НОМЕР_1 .

З огляду на те, що з березня 2018 року по серпень 2023 року включно позивач продовжував проходити військову службу в Збройних Силах України, (факту звільнення позивача з військової служби не було), а також враховуючи, що в цей період Кабінет Міністрів України не приймав рішення про чергове підвищення тарифних ставок (посадових окладів) військовослужбовців, суд дійшов висновку, що в силу положень абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 ОСОБА_1 мав право на отримання індексації-різниці у фіксованому розмірі 3 864,35 грн на місяць і в період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року під час проходження служби у Військовій часині НОМЕР_2 .

На підставі п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 2023 рік була зупинена дія Закону № 1282; з 01 січня 2024 року Закон № 1282 відновив свою дію.

Як наслідок, не було правових підстав для нарахування та виплати позивачеві індексації, в тому числі індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, в період з 01 січня 2023 року по 29 серпня 2023 року включно.

З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 за період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно, підлягає визнанню протиправною, а порушене право позивач підлягає захисту шляхом покладання на Військову частину НОМЕР_1 обов`язку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 за період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно.

При визначенні початку періоду, за який належить нарахувати та виплатити індексацію-різницю, суд виходить з того, що згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19 квітня 2019 року № 103 саме з 19 квітня 2019 року ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення, в тому числі грошове.

Суд критично оцінює заперечення відповідача щодо відсутності предмета спору між ним і позивачем, оскільки позивач не звертався до Військової частини НОМЕР_1 з приводу нарахування і виплати індексації-різниці.

Так, механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (п. 44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 380/1513/20).

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення (постанови Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі № 240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі № 825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі № 620/1892/19).

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 206/4411/16-а).

Системний аналіз п. 1, абз. абз. 4, 6 п. 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить про те, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, повноваження відповідача щодо виплати позивачу цієї суми індексації не є дискреційними. Своєю чергою, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.

Крім того, праву позивача на отримання індексації-різниці кореспондує обов`язок відповідача нарахувати та виплатити позивачеві цей вид індексації. Цей обов`язок відповідача прямо випливає із норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а тому позивач не повинен вживати будь-яких додаткових дій для того, щоб спонукати відповідача його виконати.

Суд відхиляє решту заперечень відповідача, як такі, що не стосуються спірних правовідносин, оскільки ці заперечення зводяться до обґрунтування дій Військової частини НОМЕР_1 при нарахуванні на виплаті позивачеві поточної індексації, і ці дії не є предметом спору у справі, що розглядається.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів і заперечень сторін не спростовують висновків суду по суті позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Позивач звільнений від сплати судового збору в силу положень п. п. 1, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Докази здійснення позивачем інших судових витрат суду не надані.

Отже, відповідно до ст. 139 КАС судові витрати розподілу не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягала у ненарахуванні на невиплаті ОСОБА_1 індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Повне судове рішення складено 18 липня 2024 року.

Суддя Т.О. Кравченко