Справа № 300/5105/24
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" липня 2024 р. справа № 300/5105/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боршовського Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Запоточної В.В.,
представника позивача Лещенка О.М.,
представник відповідача не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
до Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
Виклад позицій сторін. Процесуальні дії суду:
Лещенко Юрій Володимирович в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся 28.06.2024 до суду з адміністративним позовом до Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_1 ; зобов`язати Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , а саме усіх відкритих рахунків в АТ КБ ПРИВАТБАНК, ЄДРПОУ-14360570, який накладений постановою № 62434369 від 14.06.2022.
Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою відповідача від 26.06.2020 відкрито виконавче провадження № 62434369 за заявою стягувача про примусове виконання постанови № 56419211, виданої 02.06.2019 Коломийським відділом державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 264859,93 грн. Так, у межах вказаного виконавчого провадження № 62434369 накладено 14.06.2022 арешт на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_1 . Представник позивача зазначив, що на даний час арешт з коштів ОСОБА_1 не знятий, хоча виконавчий документ повторно до виконання у встановлені законом строки не пред`являвся, виконавче провадження є закритим. Представник позивача звернув увагу на закінчення тримісячного строку пред`явлення постанови від 02.06.2019 про стягнення виконавчого збору до виконання. Окрім цього, державним виконавцем не було вчинено в основному виконавчому провадженні жодних дій направлених на примусове виконання рішення суду та фактичне стягнення суми боргу, у зв`язку із чим виконавчий збір є незаконно нарахованим. Представник позивача зазначив, що не знятий арешт, накладений на грошові кошти, які містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 , позбавляє її можливості вільно розпоряджатися такими коштами. До Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції представник позивача направив адвокатський запит від 19.06.2024 щодо зняття арешту з коштів на рахунках ОСОБА_1 , за результатом розгляду якого відповідач листом від 24.06.2024 відмовив у знятті такого арешту з коштів на рахунках позивача. Представник позивача зазначив, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на кошти, за умови відсутності виконавчого провадження та за відсутності повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання у встановлений законом строк та відсутність майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у права позивача та порушує право позивача на вільне користування своїми грошовими коштами. Представник позивача просить суд зобов`язати Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , а саме усіх відкритих рахунків в АТ КБ ПРИВАТБАНК, який накладений постановою № 62434369 від 14.06.2022.
Ухвалою від 03.07.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначеними статями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено судове засідання на 15.07.2024 о 15:30 год.
05.07.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача від 05.07.2024 про участь в судовому засіданні з розгляду справи № 300/5105/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 08.07.2024 задоволено заяву представника позивача від 05.07.2024 про розгляд справи № 300/5105/24 в режимі відеоконференції.
08.07.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.07.2024, до якої долучено копії матеріалів виконавчого провадження № 62434369. Відповідач повідомив суд, що матеріали виконавчого провадження № 56419211 знищено 08.01.2024 у зв`язку із закінченням строку зберігання, що підтверджується актом від 18.01.2024 про вилучення виконавчих проваджень для знищення (а.с. 124-136).
15.07.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.07.2024, якою повідомлено суд, що 15.07.2024 начальником Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проведено перевірку матеріалів виконавчого провадження № 62434369, та прийнято рішення про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, винесеної 28.06.2022 головним державним виконавцем Атамановим С.М. у виконавчому провадженні № 62434369. Таким чином, 15.07.2024 виконавче провадження № 62434369 відновлене та перебуває на виконанні. В підтвердження вказаних обставин представник відповідача надала суду копії постанови від 15.07.2024 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 62434369 та постанови від 15.07.2024 про відновлення виконавчого провадження № 62434369 (а.с. 141-145).
15.07.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли письмові пояснення представника позивача від 15.07.2024. Представник позивача пояснив, що виконавче провадження № 56419211 закінчено за заявою стягувача, а тому державним виконавцем не було вчинено жодних дії спрямованих на примусове виконання рішення суду. Тобто, фактично кошти не було стягнуто у виконавчому провадженні, а отже відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не підлягав нарахуванню та стягненню. Представник позивача просить зняти арешт з рахунків, який, який на думку представника позивача, незаконно накладено у межах незаконно відкритого виконавчого провадження по стягненню незаконно нарахованого виконавчого збору. Додатково представник позивача звернув увагу суду на ті обставини, що до Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України за виконавчим провадженням № 56419211 навмисно внесено неправильну дату відкриття (21.12.2018), яка суперечить долученому відповідачем акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 18.01.2024. У позивача відсутні будь-які документи, у яких би зазначалася дата відкриття виконавчого провадження № 56419211 щодо основної заборгованості. Єдиний документ, який наявний у позивача по основній заборгованості ВП № 56419211 (яке давно є завершеним) постанова про арешт майна від 19.07.2018. Проте, у даному документі не зазначається про дату відкриття такого провадження. На думку представника позивача, відповідачем приховано у відзиві на позов та у відповідях на адвокатські запити дату відкриття ВП № 56419211, за яким незаконно нараховано виконавчий збір.
Представник відповідача в судове засідання 15.07.2024 не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином.
Представник позивача в судовому засіданні 15.07.2024 підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю.
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
У виконавчому провадженні № 56419211 виконавцем винесено постанову від 02.06.2019 про стягнення із ОСОБА_1 264859,93 грн. виконавчого збору.
26.06.2020 головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції завершено виконавче провадження № 56419211 на підставі заяви стягувача.
26.06.2020 головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62434369 щодо виконання постанови № 56419211 від 02.06.2019 про стягнення із ОСОБА_1 264859,93 грн. виконавчого збору, який стягується до Державного бюджету України (а.с. 7).
14.06.2022 головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 264928,93 грн. (а.с. 15-16).
28.06.2022 головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (неможливо встановити місце знаходження боржника) (а.с. 8).
15.07.2024 начальником Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 62434369, згідно якої визнано дії головного державного виконавця відділу Атаманова С.М. у виконавчому провадженні № 62434369 такими, що вчинені з порушенням пункту частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену 28.06.2022 головним державним виконавцем Атамановим С.М. у виконавчому провадженні № 62434369, та зобов`язано головного державного виконавця Атаманова С.М. провести виконавчі дії у порядку, встановленому Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 144).
15.07.2024 головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Атамановим С.М. прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження № 62434369 (зворотній бік а.с. 144).
Вважаючи протиправною бездіяльність Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_1 , представник позивача звернувся з цим позовом до суду, в якому просить суд зобов`язати Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , а саме усіх відкритих рахунків в АТ КБ ПРИВАТБАНК, ЄДРПОУ-14360570, який накладений постановою № 62434369 від 14.06.2022.
Оцінка аргументів сторін. Норми права, якими керувався суд, та мотиви їх застосування. Висновки суду.
Доводи представника позивача зводяться до безпідставності прийняття постанови від 02.06.2019 № 56419211 про стягнення із ОСОБА_1 264859,93 грн. виконавчого збору, оскільки державним виконавцем не вчинено жодних виконавчих дій, та постанови від 26.06.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62434369. Так, на думку представника позивача, виконавчий документ постанова Коломийського МРВДВС від 02.06.2019 повторно до виконання у встановлені законом строки не пред`являвся, строк пред`явлення постанови від 02.06.2019 про стягнення виконавчого збору до виконання закінчився, виконавче провадження є закритим, а відповідачем 28.06.2022 прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з підстав передбачених пункту 5 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Представник позивача вважає, що на виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження" відповідач був зобов`язаний скасував арешт, накладений на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 .
Оцінивши правомірність дій, бездіяльності щодо зняття арешту з грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 , з огляду на встановлені судом обставини, суд виходить з такого.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України Про виконавче провадження.
Так, згідно статті 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону України Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною першою статті 18 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Для належного виконання повноважень з примусового виконання рішень виконавець наділений низкою прав та обов`язків.
Так, відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Водночас, згідно з частиною першою статті 10 Закону України Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Окрім цього, пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Згідно з частиною другою статті 48 Закону України Про виконавче провадження стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Відповідно до частини четвертої статті 48 Закону України Про виконавче провадження на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.
Таким чином, державному виконавцю надано повноваження щодо накладення арешту, в тому числі й на кошти, які перебувають на рахунках.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 56 Закону України Про виконавче провадження арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Наявність накладеного виконавцем у процесі виконавчого провадження арешту державного або комунального майна, крім арешту, накладеного у кримінальному провадженні, не перешкоджає продажу шляхом приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, до складу якого входить таке майно.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Так, державний виконавець має право накласти арешт на кошти боржника після їх виявлення на рахунках. Разом з тим, чинним законодавством передбачено можливість накладення арешту й на кошти боржника на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Таким чином, арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону України Про виконавче провадження та розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Відповідно до пункту 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

Відповідно до пункту 1.17 глави 1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного Банку України від 21.01.2004 № 22 (чинної, на час накладення арешту на грошові кошти позивача), визначено, що Банк у разі відкриття рахунку клієнтом, щодо якого є публічне обтяження рухомого майна, накладене державним/приватним виконавцем, зупиняє видаткові операції з такого рахунку на суму обтяження та відновлює видаткові операції за рахунком за умови, визначеної Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, у порядку, визначеному внутрішніми процедурами банку.

Також пунктом 9.6 глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.

Таким чином, вказані положення не обмежують дії виконавця щодо накладення арешту, оскільки він може бути накладений як на всі кошти, так і на всі рахунки клієнта банку, без зазначення конкретного номера рахунку в банку, що, як наслідок, не є порушенням прав боржника, як сторони виконавчого провадження.

Також суд звертає увагу на те, що пунктом 9.7 глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті передбачено, якщо на кошти накладено арешт і на рахунку арештована сума коштів менша, ніж та, що зазначена в документі про арешт коштів, то банк не приймає до виконання платіжні доручення клієнта і повертає їх згідно з пунктом 2.15 глави 2 цієї Інструкції.

Тобто після накладення арешту на кошти на рахунку, боржник не може розпоряджатися такими коштами, якщо їх сума є меншою за суму боргу, зокрема виставляти платіжні документи на перерахунок коштів на виплату заробітної плати, оскільки такі документи повертаються банком.

Як встановлено судом, 14.06.2022 головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 264928,93 грн. (а.с. 15-16).

Щодо доводів представника позивача про безпідставність прийняття постанови від 02.06.2019 № 56419211 про стягнення із ОСОБА_1 264859,93 грн. виконавчого збору, оскільки державним виконавцем не вчинено жодних виконавчих дій, та постанови від 26.06.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62434369, то суд звертає увагу на те, що предметом розгляду в цій справі є з`ясування правомірності не зняття Коломийським відділом державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції арешту з коштів боржника ОСОБА_1 , накладеного постановою № 62434369 від 14.06.2022, після його завершення.

Суд вважає, що правомірність прийняття постанови від 02.06.2019 № 56419211 про стягнення із ОСОБА_1 264859,93 грн. виконавчого збору та постанови від 26.06.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62434369 не входить до предмету розгляду в цій справі, оскільки такі постанови є чинними, позивачем не оскаржувалися, не скасовані ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а, отже, обов`язкові до виконання.

Частиною п`ятою статті 26 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Таким чином, частиною п`ятою статті 26 Закону України Про виконавче провадження встановлено обов`язок виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа прийняти постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання такого виконавчого документа.

Постанова від 02.06.2019 № 56419211 про стягнення із ОСОБА_1 264859,93 грн. виконавчого збору відповідає встановленим статтею 4 Закону України Про виконавче провадження вимогам до виконавчого документа, а тому відповідач був зобов`язаний прийняти постанову про відкриття виконавчого провадження № 62434369 з примусового виконання постанови від 02.06.2019 № 56419211 про стягнення виконавчого збору у розмірі 264859,93 грн.

Щодо незняття арешту з коштів ОСОБА_1 , накладеного постановою № 62434369 від 14.06.2022, то суд вказує на таке.

Порядок зняття арешту з майна регламентовано статтею 59 Закону України Про виконавче провадження. Так, згідно з частиною другою статті 59 Закону України Про виконавче провадження у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України Про виконавче провадження підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону України Про виконавче провадження).

Підстави зняття арешту з майна боржника також визначено пунктом 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5.

Так, постанова про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

судом скасовано заходи забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням;

при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

арешт з майна боржника або інші заходи примусового виконання рішення скасовані судовим рішенням.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблено у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 37 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документу стягувачу, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

За змістом положень частини п`ятої статті 37 Закону України Про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених цим Законом.

Враховуючи положення пункту 1 частини першої та частини п`ятої статті 37 Закону України Про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, якщо неможливо встановити місце знаходження боржника, не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби (приватного виконавця) за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, також не позбавляє стягувача звернутися до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В спірному випадку судом встановлено, що 15.07.2024 начальником Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 62434369, згідно якої визнано дії головного державного виконавця відділу Атаманова С.М. у виконавчому провадженні № 62434369 такими, що вчинені з порушенням пункту частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену 28.06.2022 головним державним виконавцем Атамановим С.М. у виконавчому провадженні № 62434369, зобов`язано головного держвного виконавця Атаманова С.М. провести виконавчі дії у порядку, встановленому Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 144).

15.07.2024 головним державним виконавцем Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Атамановим С.М. прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження № 62434369 (зворотній бік а.с. 144).

Таким чином, доводи представника позивача про те, що виконавчий документ постанова Коломийського МРВДВС від 02.06.2019 повторно до виконання у встановлені законом строки не пред`являвся, а виконавче провадження є закритим, на час розгляду та вирішення цієї адміністративної справи, не відповідають дійсності.

За вказаних обставин, судом не встановлено умов, перелічених вище в частині четвертій статті 59 Закону України Про виконавче провадження та в пункті 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5, за яких державний виконавець вправі самостійно зняти арешт з майна боржника.

Отже, в суду нема правових підстав для висновку про протиправність бездіяльності Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_1 , який накладений постановою № 62434369 від 14.06.2022.

Підсумовуючи, суд відмовляє в задоволенні позову ОСОБА_1 до Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Судові витрати згідно з статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на відмову в позові, за відсутності доказів їх понесення відповідачем, судом не розподіляються.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ідентифікаційний код 38367905, вулиця Шевченка, 23, місто Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78203.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Рішення складене в повному обсязі 17 липня 2024 р.