Справа № 120/17411/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 липня 2024 р. Справа № 120/17411/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період його перебування на стаціонарному лікуванні 27.03.2023 по 20.04.2023, а також додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. за період з травня по липень 2023 року.

Ухвалою від 24.11.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було.

Ухвалою від 09.04.2024 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 наступні матеріали:

- довідку-розрахунок виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з березня 2023 року по липень 2023 року включно, в тому числі із інформацією про виплату йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168;

- документально підтверджену інформацію про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в збільшеному розмірі за період його перебування на стаціонарному лікуванні з 27.03.2023 по 20.04.2023;

- документально підтверджену інформацію про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. за період проходження ним військової служби з травня по липень 2023 року включно.

Ухвалою від 11.06.2024 повторно витребувано у відповідача наведені вище матеріали.

09.07.2024 на адресу суду надійшли витребувані матеріали, а також пояснення представника відповідача. Представник відповідача зазначив, що виплати за період лікування, а саме: з 27 березня 2023 року по 20 квітня 2023 року, здійсненна не була у зв`язку із неподанням рапорту та документального підтвердження перебування на лікуванні яке пов`язане з отриманим пораненням, що пов`язане з захистом Батьківщини. Також зазначив, що позивач в період з 22 квітня по 12 липня 2023 року перебував в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). В подальшому, 22 липня 2023 року прибув до району виконання бойового завдання де в той самий день отримав направлення до лікувального закладу з метою проходження військово-лікарської комісії для встановлення ступеню придатності до проходження військової служби, що підтверджується витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, представник відповідача зазначив, що право на додаткову винагороду в розмірі 30000 позивач не набув, оскільки участі в заходах передбачених постановою КМУ № 168 не приймав.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

20.03.2023 під час виконання обов`язків військової служби, завдань пов`язаних із захистом Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України позивач внаслідок артилерійського обстрілу отримав акубаротравму та забій поперекового відділу хребта, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №891 від 23.07.2023.

У зв`язку з вищевказаною травмою, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі з 27.03.2023 по 20.04.2023, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1297.

Разом із тим, представник позивача зазначив, що позивачу не виплачено у належному розмірі додаткову винагороду у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні внаслідок травми, отриманої при захисті Батьківщини за період з 27.03.2023 по 20.04.2023.

Крім того, представник позивача також зазначив, що у зв`язку з тим, що позивач є військовослужбовцем у період воєнного стану, він набув право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн. відповідно до пункту 1 Постанови КМ України №168 від 28.02.2022, за період з травня по липень 2023 року. Разом із тим, така додаткова винагорода позивачу також виплачена не була.

Наведені обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 3 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій РФ території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

В даному ж випадку, як уже було встановлено судом вище, 20.03.2023 під час виконання обов`язків військової служби, завдань пов`язаних із захистом Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України позивач внаслідок артилерійського обстрілу отримав акубаротравму та забій поперекового відділу хребта, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №891 від 23.07.2023.

У зв`язку з вищевказаною травмою, позивач перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі з 27.03.2023 по 20.04.2023, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1297.

Із наведеного вище слідує, що обидві наведені вище умови для виплати додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні дотримані та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема, з 27.03.2023 по 20.04.2023.

Таким чином, вимоги даного позову в цій частині є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Поряд із цим, надаючи оцінку вимогам позивача, які стосуються виплати йому додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн. за період з травня по липень 2023 року, суд зазначає наступне.

Так, пунктом 1 Постанови №168 (в редакції, чинні з 21.01.2023), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Постанову №168 доповнено пунктом 2-1 згідно з Постановою КМ № 793 від 07.07.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року; в редакції Постанови КМ № 43 від 20.01.2023.

Пунктом 2-1 установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, доповнено розділом XXXIV Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану, згідно з наказом Міністерства оборони №44 від 25.01.2023, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233, та який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.02.2023 (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в таких розмірах:

30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

- у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Відповідно до пункту 4 розділу XXXIV Порядку №260, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Відповідно до пунктів 8, 9 розділу XXXIV Порядку №260, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

В даному ж випадку, як повідомив представник відповідача у своїх поясненнях, позивач в період з 22 квітня по 12 липня 2023 року перебував в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). В подальшому, 22 липня 2023 року прибув до району виконання бойового завдання де в той самий день отримав направлення до лікувального закладу з метою проходження військово-лікарської комісії для встановлення ступеню придатності до проходження військової служби.

Відповідні обставини підтверджуються долученими представником відповідача наказами №118 від 22.04.2023, №199 від 12.07.2023 та №209 від 22.07.2023.

Суд наголошує, що сам лише факт наявності у позивача статусу військовослужбовця у період воєнного стану не є безумовною підставою для виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн., адже положеннями пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260, чітко визначено перелік завдань, у випадку виконання яких військовослужбовці набувають право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн.

В даному ж випадку, матеріали справи не містять жодних доказів виконання позивачем завдань, визначених положеннями пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260, в період з травня 2023 року по липень 2023 року.

Про виконання позивачем таких завдань в спірний період також не вказує і представник позивача.

Як видно із змісту позовної заяви, представник позивача обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині зазначив, що позивач в період з травня по липень 2023 року, зокрема:

- був військовослужбовцем Збройних Сил України;

- проходив військову службу у період дії воєнного стану;

- брав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Поряд із цим, як уже було зазначено судом вище, сам лише факт наявності у позивача статусу військовослужбовця у період воєнного стану не є безумовною підставою для виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 грн.

До того ж, доказів участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, представником позивача також не надано.

Відповідна обставина також не підтверджена відповідачем, адже останній зазначив, що в період з 22 квітня по 12 липня 2023 року перебував в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та не брав участь в заходах.

Крім того, варто також зазначити, що участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії є підставою для виплати додаткової винагороди в збільшеному до 100000 гривень, а не в розмірі до 30000 гривень.

Втім, питання виплати позивачу винагороди в збільшеному розмірі за період з травня по липень 2023 року не є спірним в межах розгляду даної справи.

Таким чином, враховуючи усі наведені вище обставини, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог даного позову в цій частині та, як наслідок, відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, збільшеної до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за період з 27.03.2023 по 20.04.2023, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, збільшену до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за період з 27.03.2023 по 20.04.2023, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

В задоволенні решти вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Повний текст рішення складено 18.07.2024.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна