Справа № 420/2863/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2863/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління ПФУ в Кіровоградській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення від 18.12.2023 щодо відмови у зарахуванні періодів роботи до страхового стажу;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії починаючи з 15.12.2023 зарахувавши ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.1992 по 31.03.1992, з 21.04.1992 по 28.07.1992, з 01.08.1992 по 05.11.1993, з 06.11.1993 по 22.10.1994, з 01.07.1995 по 31.08.1995, з 10.02.1998 по 10.03.1999 роки та період навчання з 12.07.1994 по 12.02.1998 роки; період проходження військової служби з 30.05.1989 по 21.05.1991 у районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі з розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Відповідача 1 із заявою від 15.12.2023 щодо перерахунку пенсії, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи в росії згідно до записів трудової книжки від 06.04.1989 НОМЕР_1 : - 01.01.1992 по 31.03.1992, з 21.04.1992 по 28.07.1992, з 01.08.1992 по 05.11.1993, з 06.11.1993 по 22.10.1994, з 01.07.1995 по 31.08.1995, з 10.02.1998 по 10.03.1999 роки та період навчання з 12.07.1994 по 12.02.1998 роки, однак, Відповідачем 2, рішенням від 18.12.2023 відмовлено у зарахуванні вищезазначеного стажу, оскільки організації знаходяться на території держави, з якою розірвано дипломатичні відносини на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та припинено участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. З даними діями Відповідача позивач не погоджується.

До суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 08.02.2024 року за вх. ЕС/5753/24 надійшов відзив на позов, в якому представником відповідача зазначено, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача зазначає у відзиві, що Рішенням від 18.12.2023 №74 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яке прийнято за принципом «екстериторіальності» відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю на це правових підстав та не підтвердженням відповідними документами право на пільги у відповідності до п. 5 Прикінцевих положень Закону №1058. Повідомлено, що період стажу набутого після 01.01.1991 обчислюється за нормами законодавства України. Крім того звернуто увагу позивача про неможливість зарахування періодів роботи в Росії після 01.01.1992, оскільки це не передбачено діючим законодавством, адже з 01.01.2023 Російська Федерація вийшла з Угоди про гарантії прав держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення, укладеної 13.03.1992.

Так, вказує представник відповідача, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою. Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі первинних документів.

21.02.2024 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за вх №ЕП/3219/24 надійшов відзив на позов, в якому представником відповідача зазначено, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 15.12.2023 щодо перерахунку пенсії через зміну страхового стажу набутого до 2004 року та за наслідками розгляду заяви гр. ОСОБА_1 від 15.12.2023 щодо перерахунку йому пенсії головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято Рішення №74 від 18.12.2023, відповідно до якого відмовлено в перерахунку пенсії.

Представником відповідача у відзиві вказано, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода). Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Також представник відповідача зазначає, що врахувати стаж у пільговому обчисленні можливо лише у разі наявності: в трудовій книжці штампу в якому зазначено, що стаж обчислюється в півторакратному розмірі; копії трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в разі переведення, направлення чи запрошення особи; копії строкового трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі для осіб, які прибули на роботу у ці райони за власним бажанням; довідки, виданої безпосередньо підприємством чи архівною установою, де зазначено, що саме цей працівник мав право на пільги, передбачені відповідними постановами Ради Міністрів СРСР чи Указами Президії Верховної Ради СРСР; документа, який підтверджує бронювання житла на весь період дії трудового договору за місцем постійного проживання. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Ухвалою суду від 30.01.2024 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.09.2023 року призначено пенсію по інвалідності згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до розрахунку стажу позивачу при призначенні пенсії враховано такі періоди:

- з 01.09.1985 по 28.02.1989;

- з 01.04.1989 по 25.05.1989;

- з 30.05.1989 по 21.05.1991;

- з 02.09.1991 по 13.09.1991;

- з 19.09.1991 по 31.12.1991;

- з 03.06.1999 по 09.01.2002;

- з 16.01.2002 по 31.12.2003;

- з 01.01.2004 по 30.06.2023.

Як вказує позивач, не заперечується відповідачами та підтверджується матеріалами пенсійної справи, 15.12.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо перерахунку пенсії, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи в росії згідно до записів трудової книжки від 06.04.1989 НОМЕР_1 : - 01.01.1992 по 31.03.1992, з 21.04.1992 по 28.07.1992, з 01.08.1992 по 05.11.1993, з 06.11.1993 по 22.10.1994, з 01.07.1995 по 31.08.1995, з 10.02.1998 по 10.03.1999 роки та період навчання з 12.07.1994 по 12.02.1998 роки.

При цьому, відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 :

- з 18.09.1991 по 31.03.1992 працював в Північній центральній басейновій лікарні ім. М.О. Семашко;

- з 21.04.1992 по 28.07.1992 працював в Психіатричній обласній клінічній лікарні м. Архангельськ;

- з 01.08.1992 по 05.11.1993 працював в обласній клінічній лікарні м. Архангельськ;

- з 06.11.1993 по 22.10.1994 та з 01.07.1995 по 31.08.1995 працював Архангельському обласному бюро суд. мед. експертизи;

- з 10.02.1998 по 10.03.1999 проходив інтернатуру (по 22.01.1999) та працював в Архангельському обласному бюро суд. мед. експертизи.

Також позивач згідно диплому НОМЕР_3 від 09.01.1998 року та трудової книжки навчався у Архангельській державній медичній академії з 04.08.1991 на вечірньому відділенні лікувального факультету, з 12.07.1994 переведений на денну форму навчання а 12.02.1998 відрахований у зв`язку із закінченням навчання.

Як вбачається з військового квитка позивача серії НОМЕР_4 та довідки військової частини НОМЕР_5 від 18.05.1991 №434 позивач з 30.05.1989 року по 21.05.1991 року проходив військову службу в районі, прирівняному до Крайньої Півночі, коефіцієнт служби 1 місяць за 1,5 місяці.

18.12.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення №74 про відмову в перерахунку пенсії, в якому зазначено: ... ОСОБА_1 звернувся із заявою від 15.12.2023, наданою через веб-портал Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії через зміну страхового стажу набутого до 2004 року. Заявником надано довідку про період навчання з 01.09.1991 р. по 12.02.1998р., видану (министерством здравоохранения российской федерации от 07.12.2023 № 08.4/4756).

Згідно з приписами статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон) законодавство про пенсійне забезпечення базусться на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода) передбачалось, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховувався трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав. 3 01.01.2023 Російська Федерація припинила участь в Угоді, при цьому до прийняття відповідного нормативно-правового акту у зв`язку з припиненням Угоди, при зверненні за призначенням пенсій, пенсії громадянам, які проживали/працювали на території Російської Федерації, можуть призначатись на умовах, визначених Законом.

Враховуючи вищевказане, прийнято рішення відмовити у проведенні перерахунку пенсії гр. ОСОБА_1 .

Позивач, не погоджуючись з неврахуванням до його трудового стажу періодів роботи з 01.01.1992 по 31.03.1992, з 21.04.1992 по 28.07.1992, з 01.08.1992 по 05.11.1993, з 06.11.1993 по 22.10.1994, з 01.07.1995 по 31.08.1995, з 10.02.1998 по 10.03.1999 роки та періоду навчання з 12.07.1994 по 12.02.1998 роки та неврахування періоду проходження ним військової служби з 30.05.1989 по 21.05.1991 у районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі з розрахунку один місяць служби за півтора місяці, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам (далі - Закон №1058).

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Так, позивачу призначено пенсію по інвалідності виходячи зі страхового стажу 29 років 11 місяців 14 днів та 6 років 6 місяців 16 днів додаткового стажу.

При цьому, з розрахунку страхового стажу вбачається, що до нього не зараховано періоди роботи позивача з 01.01.1992 по 31.03.1992, з 21.04.1992 по 28.07.1992, з 01.08.1992 по 05.11.1993, з 06.11.1993 по 22.10.1994, з 01.07.1995 по 31.08.1995, з 10.02.1998 по 10.03.1999 роки та періоду навчання з 12.07.1994 по 12.02.1998 роки.

При цьому, оскаржуване рішення не містить жодного обгрунтування незарахування зазначених періодів до страхового стажу позивача, та лише у відзиві на позов відповідачі посилаються на те, що 01.01.2023 рф вийшла з Угоди про гарантії прав держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення, укладеної 13.03.1992.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно вимог частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Відповідно до постанови Кабінет Міністрів України від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.

Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в РФ, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Крім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Водночас суд зазначає, що станом на момент набуття страхового (трудового) стажу, - вказана Угода була чинною, а тому позивач правомірно розраховував на зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи.

Суд зазначає, що записи трудової книжки позивача про спірні періоди оформлені належним чином та не містять виправлень.

Щодо неврахування позивачу до його трудового стажу періоду його навчання 1984-1986 суд зазначає, що згідно диплому НОМЕР_3 від 09.01.1998 року та трудової книжки навчався у Архангельській державній медичній академії з 04.08.1991 на вечірньому відділенні лікувального факультету, з 12.07.1994 переведений на денну форму навчання а 12.02.1998 відрахований у зв`язку із закінченням навчання.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відтак, зважаючи на викладене, підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача період його навчання в Дніпропетровському медичному інституті з 12.07.1994 року по 12.02.1998 року.

При цьому суд зазначає, що відповідачі дійшли помилкового висновку про те, що позивач бажає зарахувати вказані періоди роботи та навчання до страхового стажу у пільговому обчисленні зважаючи на те, що позовна заява таких вимог не містить.

В той же час суд не вбачає протиправності оскаржуваного рішення в частині, яка стосується неприйняття архівної довідки ФГБОУ ВО СГМУ г. Архангельск минздрава россии від 07.12.2023 року №08.4/4756.

Відтак, первісна вимога позивача підлягає задоволенню частково шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 18.12.2023 року № 74 в частині відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періодів його роботи з 01.01.1992 по 31.03.1992, з 21.04.1992 по 28.07.1992, з 01.08.1992 по 05.11.1993, з 06.11.1993 по 22.10.1994, з 01.07.1995 по 31.08.1995, з 10.02.1998 по 10.03.1999 та періоду навчання з 12.07.1994 по 12.02.1998, та зарахуванні періоду проходження ним військової служби з 30.05.1989 по 21.05.1991 у районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі з розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії починаючи з 15.12.2023 зарахувавши ОСОБА_1 період проходження військової служби з 30.05.1989 по 21.05.1991 у районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі з розрахунку один місяць служби за півтора місяці суд зазначає.

Частиною 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Положеннями частини першої статті 52 Закону СРСР від 14 липня 1956 року «Про державні пенсії» визначено, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу надстрокової служби і прирівняних до них осіб, а також пенсійне забезпечення їх сімей здійснюється в порядку і розмірах, встановлених Радою Міністрів СРСР.

Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано, зокрема, Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року №590 (далі - постанова №590).

За змістом пункту 6 постанови №590 передбачалося, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1982 року №986 з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР «Про державні пенсії» затверджено Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей (далі -Положення), відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби, можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР «Про державні пенсії».

В підпункті «д» пункту 55 цього Положення зазначалось, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах: один місяць служби в Амурській області за півтора місяці.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Однією з соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.

Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Постанова №393).

Відповідно до цього Порядку до вислуги років зараховується дійсна військова служба у Радянській Армії, яка відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалась до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, і її обчислення (у тому числі на пільгових умовах) має здійснюватися у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо постановою не передбачено більш пільгових умов (абзац 9 пункту 1 Постанови №393).

Окрім того, вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перегляду не підлягає (пункт 5 Постанови №393).

Відтак, як законодавство колишнього СРСР до 1 січня 1991 року, так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 16.06.2020 року у справі №727/1441/17.

Суд вважає помилковим посилання відповідача на Указ Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Інструкцію «Про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», затверджену Державним комітетом Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президіумом Всесоюзної центральної ради професійних союзів 16 грудня 1967 року, в частині підтвердження пільгового стажу (щодо наявності трудового договору про роботу в цих районах на строк не менше ніж на 3 роки (запису в трудовій книжці чи відповідної довідки)), оскільки позивач проходив військову службу, порядок проходження якої регулюється спеціальним законодавством, та передбачає прийняття присяги, а не укладення трудового чи цивільно-правового договору; цей факт підтверджується відповідною довідкою, яка містить посилання на наявність у позивача пільг, зокрема, обчислення страхового стажу із розрахунку один рік за один рік і п`ять місяців.

Таким чином, враховуючи викладене суд доходить висновку про обгрунтованість вимоги позивача про зобов`язання вчинити дії та про доцільність її задоволення з урахуванням вимог ч.2 ст.9 КАС України шляхом:

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії починаючи з 15.12.2023 року із зарахуванням ОСОБА_1 періодів його роботи з 01.01.1992 по 31.03.1992, з 21.04.1992 по 28.07.1992, з 01.08.1992 по 05.11.1993, з 06.11.1993 по 22.10.1994, з 01.07.1995 по 31.08.1995, з 10.02.1998 по 10.03.1999 роки та періоду навчання з 12.07.1994 по 12.02.1998 роки, та зарахувавши період проходження ним військової служби з 30.05.1989 по 21.05.1991 у районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі з розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у в Кіровоградській області подати у місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання постанови суду відповідно до статті 382 КАС України суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на ненаведення позивачем аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо встановлення судового контролю.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2018 по справі №235/7638/16-а.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

З урахуванням того, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 936,96 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 18.12.2023 року № 74 в частині відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періодів його роботи з 01.01.1992 по 31.03.1992, з 21.04.1992 по 28.07.1992, з 01.08.1992 по 05.11.1993, з 06.11.1993 по 22.10.1994, з 01.07.1995 по 31.08.1995, з 10.02.1998 по 10.03.1999 та періоду навчання з 12.07.1994 по 12.02.1998, та зарахуванні періоду проходження ним військової служби з 30.05.1989 по 21.05.1991 у районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі з розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії починаючи з 15.12.2023 року із зарахуванням ОСОБА_1 періодів його роботи з 01.01.1992 по 31.03.1992, з 21.04.1992 по 28.07.1992, з 01.08.1992 по 05.11.1993, з 06.11.1993 по 22.10.1994, з 01.07.1995 по 31.08.1995, з 10.02.1998 по 10.03.1999 роки та періоду навчання з 12.07.1994 по 12.02.1998 роки, та зарахувавши період проходження ним військової служби з 30.05.1989 по 21.05.1991 у районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі з розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968,96 грн.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012)

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, адреса: вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, 25009).

Суддя П.П. Марин