Справа № 340/3187/22
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви

в порядку ст.383 КАС України

15 липня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/3187/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача подану в порядку ст.383 КАС України у справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у перерахунку та виплаті призначеної йому пенсії відповідно до ст.ст.51, 63 Закону №2262-ХІІ на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 13.07.2021 р. №9/3-217;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату призначеної йому пенсії відповідно до ст.ст.51, 63 Закону №2262-ХІІ на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 13.07.2021 р. №9/3-217 та здійснити виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 р. у справі №340/3187/22 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 13.07.2021 р. №9/3-217. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 13.07.2021 р. №9/3-217 "Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії" за аналогічною посадою, та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії.

Вказане рішення суду набрало законної сили 25.08.2022 року. Суд 06.10.2022 року видав позивачу виконавчий лист №340/3187/22 щодо виконання зобов`язальної частини цього рішення.

До суду надійшла заява позивача (в подальшому уточнена), у якій він на підставі статі 383 КАС України просить суд:

- визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а саме Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, які полягають у не повному виконанні рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 року у справі №340/3187/22;

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яка пов`язана з невиплатою йому згідно рішення суду від 25.07.2022 року у справі №340/3187/22, після проведеного перерахунку пенсії заборгованості за період з 01.04.2019 р. по 31.01.2023 р. у розмірі 351483,53 грн, і яка по теперішній час йому не виплачена, що фактично є невиконанням рішення суду, яке набрало законної сили;

- зобов`язати безпосередньо суб`єкта владних повноважень, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 року у справі №340/3187/22.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 р. вказана заява призначена до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідачем подані письмові пояснення, у яких зазначено, що Головним управлінням 03.01.2023 р. на підставі рішення суду по справі №340/3187/22 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.04.2019 року. Загальна сума, нарахована на виконання судового рішення, становить 351483,53 грн. Також зазначено, що виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Відповідачем наголошено на тому, що органами Пенсійного фонду ведеться реєстр рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. При цьому, всі вищезазначені судові рішення вносяться до реєстру, а також виконуються в межах фінансування, в порядку їх календарної черговості надходження. Нездійснення Головним управлінням у даному конкретному випадку виплати доплати за рішенням суду у справі №340/3187/22 не є доказом умисного та свідомого невиконання судового рішення, оскільки відсутність фізичної змоги провести грошовий платіж через неотримання відповідних цільових асигнувань та через відсутність вільного обсягу фінансових ресурсів не може бути кваліфіковано у якості невиконання судового рішення без поважних причин.

Разом з тим наголошено, що Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 р. у справі №560/523/19 дійшов висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Надаючи оцінку поданій позивачем в порядку статті 383 КАС заяві, суд виходить із наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відтак, правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Суд зазначає, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

В контексті розуміння вимог чинного законодавства протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені, про що зазначив у постанові від 13 червня 2017 року у справі № 21-1393а17 Верховний суд України, роз`яснивши при цьому, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

З огляду на вищевикладене, суд вказує на те, що бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

В рамках адміністративного судочинства, дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 р. у справі №340/3187/22 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 р. на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 13.07.2021 р. №9/3-217 та нараховано доплату у розмірі 351483,53 грн., яка на разі є заборгованістю.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області стверджує, що виплата нарахованої доплати до пенсії в сумі 351483,53 грн, буде здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Суд зазначає, що фактична невиплата нарахованих стягувачу коштів за рішенням суду зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості їх прийняття.

Дані обставини є на даний час в режимі воєнного стану в країні є беззаперечним фактом, оскільки такі випадки не поодинокими та носять масовий характер.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області винятково за рахунок коштів Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Суд враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд також зазначає, що стаття 113 Конституції України встановлює, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права та законності.

Відповідно до статей 116, 117 Конституції України Кабінет Міністрів України, зокрема, забезпечує виконання законів України, вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, забезпечує проведення фінансової політики та політики у сфері соціального захисту, розробляє проект закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, спрямовує і координує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади, видає в межах своєї компетенції постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Зазначені повноваження Уряду деталізовані у частині першій статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» та полягають у забезпеченні проведення державної соціальної політики шляхом вжиття заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечення соціального захисту громадян; забезпеченні підготовки проектів законів щодо державних соціальних стандартів і соціальних гарантій; забезпеченні розробки та виконання державних програм соціальної допомоги, зокрема, особам з інвалідністю, пенсіонерам та інших непрацездатним і малозабезпеченим верствам населення.

Також суд звертає увагу, що в Рішенні Конституційного Суду України №3-рп від 25 січня 2012 року зазначено, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України; Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що покладені судом зобов`язання на відповідача можуть бути виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на ГУ ПФУ в Кіровоградській області, після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.

Позивач у своїй заяві не навів конкретних дій, які на його думку належить здійснити у даному випадку ГУ ПФУ в Кіровоградській області, що не залежать від наявності фінансових ресурсів для таких виплат.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність обставин саме протиправності дій відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача саме під час виконання рішення суду по справі №340/3187/22, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду (згідно ст.383 КАС України) слід відмовити.

Керуючись ст.ст.248, 249, 256, 370, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 у справі №340/3187/22 та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання такої ухвали.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА