Справа № 127/9787/24
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/9787/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайленко А.В.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

18 липня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Мойсюка М.І ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського батальйону № 1 роти № 2 взводу №2 УПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Голуба Дмитра Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №1625800 від 10.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Поліцейського батальйону № 1 роти № 2 взводу №2 УПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №1625800 від 10.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема апелянт, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Сторони в судове засідання не з"явились.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом, відповідно до постанови серії ЕНА №1625800 від 10.03.2024, винесеної старшим лейтенантом УПП у Вінницькій області Голубом Д.О., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно із змістом постанови, 10.03.2024 року о 01 год.08 хв. в м. Вінниці, вул. Шевченка 17, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання, чим порушив вимоги п.31.3.а ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Позивач, не погодившись з притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням адміністративного стягнення, звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ним адміністративного правопорушення немає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та враховує наступне.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши наявний в матеріалах справи відеодоказ з нагрудної камери поліцейського, який міститься на CD-диску та наданий відповідачем разом з матеріалами відзиву встановлено, що 10.03.2024 об 01 год. 08 хв. на вул. Шевченка 17 в м. Вінниці працівником поліції було зупинено ОСОБА_1 та роз`яснено останньому, що причиною зупинки є порушення комендантської години (заборони перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень). В ході огляду документів та транспортного засобу, за добровільної згоди ОСОБА_1 , інспектором було виявлено ГБО на автомобілі та відсутність у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу відомостей про переобладнання автомобіля та встановлення ГБО. ОСОБА_1 даний факт не заперечував та пояснив, що він не узгоджував переобладнання з сервісним центром МВС, не мав часу. Оскільки відсутні кошти, матеріальний стан сім`ї не стабільний, просив обмежитись усним зауваженням. Інспектором було проведено розгляд справи відповідно до вимог КУпАП, будь-яких зауважень або клопотань ОСОБА_1 не заявляв та після складання постанови, намагався сплатити штраф на місці, однак з технічних причин оплату здійснити не вдалось.

Дослідивши зазначений та наявний в матеріалах справи відеодоказ, колегія суддів приймає його до уваги, як такий, що є належним та допустимим згідно вимог ст.ст. 73,74 КАС України та свідчить про наявність у діях особи, яка керувала даним транспортним засобом складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Водночас варто зазначити, що як судом першої інстанції, так і колегією суддів апеляційного суду не встановлено порушень при опрацюванні матеріалів в адміністративній справі, її розгляді та винесенні уповноваженим поліцейським постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем доведено належними доказами, що 10 березня 2024 року дійсно мало місце порушення позивачем вимог ПДР України, та був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому, зміст оскаржуваної постанови свідчить про те, що вона в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, встановлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічний пристрій на який здійснювалась відеофіксація.

В свою чергу, під час розгляду цієї справи, позивач не надав будь-яких доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні інкремінованого йому правопорушення.

Відносно доводів скаржника про незаконність зупинки його транспортного засобу та порушення вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Наказу Вінницької обласної військової адміністрації «Про внесення змін до наказу Начальника обласної військової адміністрації від 24 лютого 2022 року № 01» № 2096/13 від 10.10.2022 на території області з 00.00 до 05.00, запроваджено комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадський місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень).

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам закону.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи представник позивача відносно того, що візуально встановити наявність у транспортному засобі газобалонного обладнання неможливо, тому відсутні підстави вважати, що позивачем порушено вимоги п. 31.3.а ПДР. Як встановлено судовим розглядом, під час огляду автомобіля, інспектором виявлено всі комплектуючі газового обладнання для експлуатації автомобіля з використанням ГБО. Підтвердженням даного факту є відеофіксація з місця вчинення адміністративного правопорушення, які містяться в матеріалах даної справи.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено факт вчинення позивачем інкремінованого йому правопорушення та надано до суду достатньо доказів в підтвердження правомірності свого рішення. Відповідач довів належними доказами факт вчинення позивачем зазначених в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення поза розумним сумнівом. Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам сторін. Жодних нових доводів, які б вказували на порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Щодо інших доводів скаржника, зазначений у апеляційній скарзі, колегія суддів, згідно ч. 2 ст. 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі .

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Мойсюк М.І