Справа № 420/4584/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/4584/24

Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І. Дата і місце ухвалення: 30.04.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м.Одеса) про визнання дій протиправними та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової академії (м.Одеса), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії начальника Військової академії (м.Одеса) щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього наказом від 29.07.2023р. №665 «Про результати службового розслідування» дисциплінарного стягнення «догана»;

- скасувати наказ начальника Військової академії (м.Одеса) від 29.07.2023р. №665 «Про результати службового розслідування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проходить військову службу у Військовій академії (м.Одеса) на посаді старшого викладача кафедри управління повсякденною діяльністю підрозділів. За наслідками проведення службового розслідування, призначеного наказом від 14.04.2023р. №320, за фактом не виходу підполковника ОСОБА_1 на службу у робочий день та не проведення згідно з розкладом навчальних занять, позивача спірним наказом від 29.07.2023р. №665 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків та оголошено догану. Зазначений наказ ОСОБА_1 вважає незаконним та зазначає, що службовим розслідуванням належним чином не встановлено наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, відповідач обмежився формальним цитуванням норм Дисциплінарного статуту та Статуту Внутрішньої служби. При цьому, відповідачем не враховано пояснення ОСОБА_1 щодо його поганого самопочуття 11.04.2023р. та на протязі декількох наступних днів, про що він доповідав начальнику кафедри засобами телефонного зв`язку. При накладенні на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення Військовою академією (м.Одеса) не було враховано попередню поведінку позивача, тривалість його військової служби та рівень знань про порядок служби. Також, позивач посилався на окремі порушення порядку проведення Військовою академією (м.Одеса) службового розслідування.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 30.04.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на порушення відповідачем строку проведення службового розслідування, визначеного пунктом 13 Розділу ІІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017р. №608.

Також, апелянт посилається на те, що рапорт про не вихід підполковника ОСОБА_1 на службу у робочий день 11.04.2023р. та не проведення згідно з розкладом навчальних занять подано заступником начальника академії з навчальної роботи лише 13.04.2023р., що свідчить про обізнаність керівництва академії про причини відсутності позивача за службі у зазначений день. Суд першої інстанції необґрунтовано прийняв до уваги посилання відповідача на те, що написання відповідного рапорту 13.04.2023р. зумовлено проведенням перевірки навчальних занять, наслідком чого є здійснення доповідей із запізненням. Судом не враховано ненадання відповідачем жодного доказу щодо запровадження перевірок навчальних занять, графіків їх проведення тощо.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що матеріали справи містять докази звернення ОСОБА_1 у день відсутності на заняттях 11.04.2023р. за медичною допомогою, що свідчить про поважність причин відсутності його на робочому місці у вказаний день. ОСОБА_1 стверджує, що перебуваючи у важкому стані він зміг доповісти начальнику про свій стан лише близько 17 години 11.04.2023р. після незначного покращення, одна доповіді про проведення занять 11.04.2023р. безпосередньому керівникові він не здійснював. Згідно сталої практики Верховного Суду, відсутність на роботі за станом здоров`я може підтверджувалися не лише листком непрацездатності, а й довідкою медичної установи, випискою з медичної карти амбулаторного хворого, а також показаннями свідків чи іншими доказами.

Посилається апелянт і на те, що Військовою академією (м.Одеса) під час службового розслідування встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 правопорушення через важкий стан його здоров`я. Однак, незважаючи на вказане, відповідачем притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності та оголошено йому догану. Судом першої інстанції не враховано, що у висновку службового розслідування не висвітлено питання відносно того, чому саме при неприбутті викладача не здійснено доповідей курсантами та іншим особовим складом, який залучався до занять.

Військова академія (м.Одеса) подала письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає про необґрунтованість посилань апелянта на порушення Військовою академією терміну проведення службового розслідування. Зазначає, що наказом від 09.05.2023р. №430 службове розслідування було призупинено, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному, в той час як положення Порядку №608 не передбачають прийняття окремого наказу про поновлення проведення службового розслідування. Позивач, в порушення ст.12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», не повідомив свого безпосереднього начальника про не проведення 11.04.2023р. ним занять, а також не своєчасно повідомив про погане самопочуття. До початку службового розслідування ОСОБА_1 взагалі не повідомляв про звернення до лікувального закладу та проходження лікування. Під час прийняття рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення начальником Військової академії (м.Одеса) враховано факт надання позивачем недостовірної інформації про проведення ним 11.04.2023р. заняття, відповідно до розкладу занять. Відповідач просить врахувати, що станом на дату звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду строк дії дисциплінарного стягнення, накладеного на нього наказом від 29.07.2023р. №665, сплив у відповідності до абз.4 ст.261 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (догана два місяці).

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підполковник ОСОБА_1 станом на 11.04.2023р. перебував на посаді старшого викладача кафедри управління повсякденною діяльністю підрозділів Військової академії (м.Одеса).

На підставі наказу начальника Військової академії з адміністративно-господарської діяльності «Про призначення службового розслідування» від 14.04.2023р. №320 старшим викладачем кафедри управління діями підрозділів Десантно-штурмових військ та морської піхоти полковником ОСОБА_2 у порядку, передбаченому вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017р. №608, проведено службове розслідування за фактом не виходу на службу у робочий день та не проведення згідно з розкладом навчальних занять підполковником ОСОБА_1 та встановлення ступеня вини посадових осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Згідно витягу із наказу начальника Військової академії (по стройовій частині) від 04.05.2023р. №157 ОСОБА_1 слід вважати таким, що вибув до військово-медичного клінічного центру Південного регіону на лікування з 04.05.2023р.

Наказом начальника Військової академії «Про призупинення службового розслідування» від 09.05.2023р. №430 призупинено проведення службового розслідування за фактом не виходу на службу у робочий день та не проведення згідно з розкладом навчальних занять підполковником ОСОБА_1 , у зв`язку із знаходженням останнього на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону, до повернення його із стаціонарного лікування. Наказано старшому викладачу кафедри управління діями підрозділів десантно-штурмових військ та морської піхоти полковнику ОСОБА_3 протягом 10 діб, після повернення підполковника ОСОБА_1 із стаціонарного лікування, завершити службове розслідування, погодити його в юридичній службі та надати начальнику Військової академії на затвердження.

Згідно витягу із наказу начальника Військової академії (по стройовій частині) від 11.06.2023р. №199 ОСОБА_1 слід вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків з військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

Згідно витягу із наказу начальника Військової академії (по стройовій частині) від 26.06.2023р. №214 ОСОБА_1 слід вважати таким, що вибув у щорічну відпустку з 26.06.2023р. по 09.07.2023р.

За результатами службового розслідування складено акт від 29.07.2023р.

В акті зазначено, що 13.04.2023р. заступником начальника академії з навчальної роботи полковником ОСОБА_4 подано рапорт на ім`я начальника Військової академії відносно факту не проведення 11.04.2023р. старшим викладачем кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів підполковником ОСОБА_1 занять з навчальними групами 401, 402, 403, у зв`язку з відсутністю на службі.

Відповідно затвердженого начальником Військової академії розкладу навчальних занять на період з 10 по 16.04.2023р. на 11.04.2023р. сплановано проведення занять з дисципліни «Правознавство» під керівництвом старшого викладача кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів підполковника ОСОБА_5 з навчальними групами 401, 402, 403. Відповідно до рішення начальника академії старший викладач кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів підполковник ОСОБА_6 , з метою підвищення мовної підготовки, розпорядженням начальника академії зарахований на курси з вивчення англійської мови. Пропозиції начальника кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів щодо заміни для проведення занять з дисципліни «Правознавство» 11.04.2023р. на підполковника ОСОБА_1 погоджені заступником начальника академії з навчальної роботи 10.04.2023р.

При проведенні службового розслідування старший помічник навчального відділу підполковник ОСОБА_7 надав пояснення, згідно яких при перевірці якості проведення занять 12.04.2023р., під час спілкування з курсантами 401, 402, 403 навчальних груп встановлено, що напередодні 11.04.2023р. у зазначених навчальних групах семінарські заняття під керівництвом підполковника ОСОБА_1 не проводились, проведені самостійні заняття під керівництвом командирів відповідних навчальних груп, про що свідчать відібрані письмові пояснення з командирів та курсантів навчальних груп.

В ході перевірки контролю звітності в журналах обліку навчальних занять вказаних груп встановлено, що в графі «підпис, ініціали та прізвище викладача» поставлено підписи старшого викладача кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів підполковника ОСОБА_8 , що засвідчує копії відповідних журналів. З пояснення старшого викладача кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів підполковника ОСОБА_8 , він поставив свій підпис замість підполковника ОСОБА_1 12.04.2023р. після проведення занять в групах 401, 402, 403, так як вирішив, що викладач забув зробити відповідний запис після проведення заняття, про що доповів начальнику кафедри близько 17.30 год. 12.04.2023р.

З пояснень начальника кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів полковника ОСОБА_9 слідує, що 10.04.2023р. до підполковника ОСОБА_1 доведено про заміну на проведення семінарських занять 11.04.2023р. в навчальних групах 401, 402, 403, особисто перевірена готовність до занять, а саме: наявність методичної розробки, затверджено плани проведення занять. Підполковник ОСОБА_1 заняття мав проводити на базі цивільного закладу в межах міста Одеса згідно з розкладом перша - третя пари, які закінчуються о 13.35 год. Після проведення занять на кафедру не повернувся. Особисто в телефонній розмові о 17.20 год. 11.04.2023р. начальник кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів уточнив у позивача стосовно проведення занять, на що отримав відповідь, що заняття були проведені без зауважень. На вимогу прибути на кафедру відповів, що прибуде 12.04.2023р., у зв`язку з поганим самопочуттям. Про погіршення здоров`я зранку 11.04.2023р., звернення до цивільного медичного закладу та не проведення заняття не доповів. З прибуттям на кафедру о 14 годині 12.04.2023р. після проведення начальник кафедри не отримав доповіді від підполковника ОСОБА_1 про те, що 11.04.2023р. він не провів заняття, погіршення стану здоров`я та звернення до цивільного лікувального закладу, а також має рекомендації лікаря щодо звільнення від праці (служби), відповідно наданого консультаційного висновку спеціаліста ТОВ «Ваше здоров`я».

За письмовою доповіддю начальника медичної служби Військової академії, відповідно медичної документації лазарету академії, яка фіксує звернення військовослужбовців за медичною допомогою, підполковник ОСОБА_1 впродовж 10-12.04.2023р. за медичною допомогою не звертався та на лікуванні не перебував.

Під час проведення службового розслідування підполковник ОСОБА_1 підтвердив факт неприбуття на військову службу 11.04.2023р. та не проведення семінарських навчань. Зазначене пояснює тим, що зранку, як прокинувся, відчув погіршення стану здоров`я, але згідно плану вирішив здійснити переміщення для проведення занять до місця їх проведення Одеського державного екологічного університету за адресою: вул. Львівська, 15. В ході переміщення стан здоров`я погіршився, почав втрачати свідомість, зателефонував знайомому, який дав адресу місцевого лікаря, який знаходився неподалік за маршрутом прямування. З прибуттям до лікарні за адресою: АДРЕСА_1 , був оглянутий директором медичного центру психіатром-наркологом ОСОБА_10 , який встановив великий тиск і почав лікування. Підтвердив, що доповіді про погіршення стану здоров`я, відсутності на службі 11.04.2023р. та не проведення занять згідно з розкладом безпосередньому начальнику не зробив.

На підставі викладеного, службовим розслідуванням підтверджено факт відсутності на службі 11.04.2023р. старшого викладача кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів підполковника ОСОБА_1 , не проведення ним занять згідно розкладу, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та звернення до цивільного медичного закладу для надання медичної допомоги.

Пропозиції за наслідками проведеного службового розслідування: притягнути до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків старшого викладача кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів підполковника ОСОБА_1 , у вигляді оголошення догани.

На підставі акту службового розслідування начальником Військової академії видано наказ «Про результати службового розслідування» від 29.07.2023р. №665, яким старшого викладача кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків, порушення ст.ст.4, 12, 14, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на накладено на нього дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного наказу, а також з правомірністю дій начальника Військової академії (м.Одеса) щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання ОСОБА_1 на відсутність факту дисциплінарного порушення з огляду на обізнаність посадовими особами Військової академії (м.Одеса) станом на дату написання рапорту заступника начальника Військової академії (м.Одеса) з навчальної роботи від 13.04.2023р., який став підставою для проведення службового розслідування, про погіршення самопочуття позивача. Суд зазначив, що оскільки ОСОБА_1 не провів заняття й надалі не з`явився на кафедрі управління повсякденної діяльності підрозділів Військової академії (м.Одеса), він мав негайно повідомити про цей факт своєму безпосередньому начальникові. В супереч цьому, в матеріалах справи містяться докази того, що позивач ввів в оману безпосереднього керівника, повідомивши, що провів заняття без зауважень.

Також, за висновками суду першої інстанції, загальний строк проведення службового розслідування відповідачем не порушено, з огляду на призупинення його проведення, перебування ОСОБА_1 на лікарняному та у відпустці. Суд визнав необґрунтованими посилання позивача на те, що станом на дату завершення службового розслідування відповідачем не було розглянуто його клопотання щодо ознайомлення із документами, які стали підставою для усунення від виконання службових обов`язків підполковником ОСОБА_6 , замість якого ОСОБА_1 11.04.2023р. мав провести семінарські заняття. Судом враховано пояснення начальника кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів полковника ОСОБА_9 , згідно яких 10.04.2023р. до підполковника ОСОБА_1 доведено про заміну на проведення семінарських занять 11.04.2023р. в навчальних групах 401, 402, 403, особисто перевірена готовність до занять, а саме наявність методичної розробки та затверджено плани проведення занять.

Суд зазначив, що окремі допущені відповідачем порушення порядку проведення службового розслідування не є такими, що мали вплив на висновки службового розслідування, позбавили позивача права приймати у ньому участь та надавати пояснення та докази на свою користь, а тому самі по собі не можуть бути підставою для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо проведення службового розслідування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вже зазначалося колегією суддів, підполковник ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, станом на 11.04.2023р. перебував на посаді старшого викладача кафедри управління повсякденною діяльністю підрозділів Військової академії (м.Одеса), а тому був зобов`язаний забезпечувати освітній процес щодо набуття здобувачами комплексу професійних компетентностей відповідно до військової спеціалізації.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999р. №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно ст.3 Дисциплінарного статуту військова дисципліна досягається, зокрема, шляхом: особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; ; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ч.1 ст.45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Види дисциплінарних стягнень визначено у статті 48 Дисциплінарного статуту, якою передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Статтями 83 - 85 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Згідно ст.86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Законом України від 24.03.1999р. №548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

За положенням ст.ст.4, 12, 14, 16 Статуту повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому (стаття 49 Статуту).

Як слідує зі змісту оскаржуваного наказу начальника Військової академії (м.Одеса) від 29.07.2023р. №665 «Про результати службового розслідування» підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани стало неналежне виконання ним, як старшим викладачем кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів, службових обов`язків.

Порушення виразилося, передусім, у не проведенні старшим викладачем кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів підполковником ОСОБА_1 11.04.2023р. семінарських занять з навчальними групами 401, 402, 403, а також у не доведенні до начальника кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів полковника ОСОБА_9 про неможливість проведення занять, а зазначення неправдивої інформації про проведення занять за встановлених розкладом.

При зверненні з даним позовом до суду та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджує про відсутність факту дисциплінарного порушення з огляду на обізнаність посадовими особами Військової академії (м.Одеса) про погіршення 11.04.2023р. його самопочуття. Зокрема, позивач зазначає, що в телефонній розмові з начальником кафедри управління повсякденної діяльності підрозділів 11.04.2023р. о 17.20 год. він повідомив про погіршення його стану здоров`я, а вже 12.04.2023р. надав відповідачу консультаційний висновок спеціаліста ТОВ «Ваше здоров`я».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість таких доводів апелянта, оскільки підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став не сам по собі факт відсутності його на службі 11.04.2023р., а не проведення семінарських занять з курсантами 401, 402, 403 навчальних груп на базі цивільного закладу в межах міста Одеса, не повідомлення про неможливість проведення занять безпосереднього керівника та, навпаки, введення в оману безпосереднього керівника, повідомивши, що він провів заняття без зауважень.

Як слідує зі змісту письмових пояснень полковника ОСОБА_11 , ОСОБА_1 о 17.20 год. 11.04.2023р. зателефонував йому та повідомив, що провів 11.04.2023р. заняття без зауважень, однак не прибуде на кафедру так як погано себе почуває. До місця несення служби на кафедру ОСОБА_1 прибув о 14.00 год. 12.04.2023р. Про звернення до закладу охорони здоров`я не повідомляв.

Апелянт заперечує ту обставину, що він повідомив полковнику ОСОБА_11 про проведення занять згідно розкладу, однак не заперечує тієї обставини, що він не повідомив свого безпосереднього керівника про неможливість проведення занять.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки позивач не провів заняття у зв`язку з поганим самопочуттям й надалі не з`явився на кафедрі управління повсякденної діяльності підрозділів Військової академії (м.Одеса), тому він мав негайно повідомити про цей факт своєму безпосередньому начальникові, враховуючи, що це перешкоджає проведенню навчального процесу для здобувачів Військової академії (м.Одеса), набуття ними комплексу професійних компетентностей відповідно до військової спеціалізації.

З цих підстав колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на практику Верховного Суду, згідно якої відсутність на роботі за станом здоров`я є поважною причиною невиходу на роботу, якщо це підтверджується відповідними медичними документами.

Посилання апелянта на те, що службовим розслідуванням належним чином не встановлено наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, а відповідач обмежився формальним цитуванням норм Дисциплінарного статуту та Статуту Внутрішньої служби, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються безпосередньо змістом акту службового розслідування від 29.07.2023р.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни знайшов своє підтвердження матеріалами справи.

Написання заступником начальника Військової академії (м.Одеса) з навчальної роботи рапорту, який став підставою для проведення службового розслідування, тільки 13.04.2023р., а не безпосередньо 11.04.2023р. чи на наступний день, на що посилається апелянт, не має визначального значення для вирішення даного спору.

Як стверджує відповідач, про факт відсутності на заняттях посадовій особі навчального відділу підполковнику ОСОБА_12 стало відомо 12.04.2023р. під час перевірки занять у навчальних групах №№401, 402, 403, тобто безпосередньо під час спілкування з курсантами.

Про даний факт підполковник ОСОБА_12 ввечері 12.04.2023р. доповів заступнику начальника академії з навчальної роботи полковнику ОСОБА_13 , який 13.04.2023р. письмовим рапортом про даний факт доповів начальнику Військової академії, який власне і прийняв рішення про проведення службового розслідування.

Аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості накладеного на нього дисциплінарного стягнення (догана) колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 13 липня 2023 року по справі №420/15045/21, де зазначено, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного правопорушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Дисциплінарний статут не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це, в свою чергу, наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного правопорушення.

Накладене на підполковника ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення є одним з найлегшим по суворості та, на думку колегії суддів, відповідає вчиненому ним порушенню, тобто є співмірним до дисциплінарного проступку.

Позивач посилається на порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, визначеної Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017р. №608. Зокрема, стверджує, що Військовою академією порушено загальні строки проведення службового розслідування.

За приписами пунктів 13, 14 розділу ІІІ Порядку №608 службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

До строку службового розслідування не зараховується час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці, на лікуванні або час відсутності з інших документально підтверджених поважних причин. Перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом посадової особи, яка призначила службове розслідування.

Аналогічні за змістом положення щодо строку проведення службового розслідування визначено ст.85 Дисциплінарного статуту.

Як вже зазначалося колегією суддів, службове розслідування у спірних правовідносинах розпочато наказом начальника Військової академії від 14.04.2023р. №320.

Наказом начальника Військової академії від 09.05.2023р. №430 проведення службового розслідування призупинено у зв`язку із знаходженням ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні. При цьому, наказано старшому викладачу кафедри управління діями підрозділів десантно-штурмових військ та морської піхоти полковнику ОСОБА_3 протягом 10 діб, після повернення підполковника ОСОБА_1 із стаціонарного лікування, завершити службове розслідування, погодити його в юридичній службі та надати начальнику Військової академії на затвердження.

Таким чином, 09.05.2023р. призупинено проведення службового розслідування та відповідачем визначено термін, у який воно має бути закінчено протягом 10 діб, після повернення підполковника ОСОБА_1 із стаціонарного лікування.

Згідно витягу із наказу начальника Військової академії (по стройовій частині) від 11.06.2023р. №199 ОСОБА_1 слід вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків з військово-медичного клінічного центру Південного регіону.

А відтак, відповідне службове розслідування мало б бути завершене до 21.06.2023р., враховуючи, що Військовою академією не приймався наказ про продовження строку проведення службового розслідування на строк, не більше одного місяця, у відповідності до п.13 розділу ІІІ Порядку №608.

Фактично службове розслідування закінчено 29.07.2023р., тобто поза межами строку, встановленого чинним законодавством. При цьому, перебування ОСОБА_1 у період з 26.06.2023р. по 09.07.2023р. у відпустці не впливає на висновок суду про порушення відповідачем строку проведення службового розслідування, враховуючи, що такий строк закінчився 21.06.2023р.

Поряд з цим, колегія суддів, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення строку проведення службового розслідування не може потягнути за собою скасування оскаржуваного наказу, за умови наявності факту вчиненого дисциплінарного проступку.

Само по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта/процедури необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Не кожен дефект акта призводить до його неправомірності.

Що ж до посилання позивача на не ознайомлення його з наказом начальника академії про направлення підполковника ОСОБА_14 на курси іноземних мов (за якого ОСОБА_1 мав провести 11.04.2023р. семінарські заняття з курсантами навчальних груп 401, 402, 403), то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки зазначений наказ не стосується безпосередньо позивача та у відповідача відсутній обов`язок відповідного ознайомлення.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечує тієї обставини, що 10.04.2023р. його було повідомлено про необхідність проведення семінарських занять з курсантами 401, 402, 403 навчальних груп на базі цивільного закладу в межах міста Одеса, замість підполковника ОСОБА_14 .

У своїх письмових поясненнях від 26.04.2023р. ОСОБА_1 зазначив, що зранку 11.04.2023р. він прямував на заняття (вул.Львівська, 15), йому стало погано і він зрозумів, що не зможе їх провести.

На підставі вищевикладеного у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність підстав для їх задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги позивача є не суттєвими, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення від 30.04.2024р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.1 ч.6 ст.12 КАС України, є справою незначної складності, тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 липня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук