Справа № 580/9295/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9295/23 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ТРОФІМОВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів: Губської Л.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними і скасування індивідуальних актів, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Лебединський насіннєвий завод» (далі - позивач, ПП «Лебединський насіннєвий завод») звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі також відповідач), у якій просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21.08.2023 №6, яким приватному акціонерному товариству «Лебединський насіннєвий завод» збільшене грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 6430825 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21.08.2023 №6, яким приватному акціонерному товариству «Лебединський насіннєвий завод» зменшене від`ємне значення податку на додану вартість по декларації за червень 2021 року у сумі 4997464 грн (реєстраційний номер у обліку контролюючого органу , дата реєстрації 20.07.2021, уточнюючий розрахунок за реєстраційним номером , дата реєстрації 25.10.2021).

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що позивач не погоджується з висновками перевірки про заниження податку на прибуток підприємств за 2020 рік в сумі 6430825 грн та завищення від`ємного значення з ПДВ за червень 2021 року в сумі 4997464 грн, у зв`язку із використаною податковою інформацією по ланцюгам постачання про неможливість здійснення реальної господарської діяльності Виробничим кооперативом «Паросток» (щодо постачання кукурудзи та пшениці на загальну суму 29984781,96 грн та Фермерським господарством «Труд 2012» щодо постачання кукурудзи на загальну суму 16255981,85 грн, позаяк товар відправлений на експорт / підтверджений ВМД.

Представник ПрАТ зазначив, що докази відповідача не містять застережень у контексті індивідуальної відповідальності щодо здійснення господарських операцій із ВК «Паросток» (), ФГ «Труд 2012» (), відсутні у межах податкового контролю встановлені дефектні статуси контрагентів несумісні із провадженням реальної господарської діяльності.

Позивач зазначає, що збільшене грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств в сумі 6430825 грн за відсутності допущених порушень в податковому обліку за податковий період 2020 рік та протиправно зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість на суму 4997464 грн за відсутності допущених позивачем порушень у червні 2021 року є ознакою немотивованості і протиправності індивідуальних актів.

Перевіркою не визнано документальне оформлення господарських операцій з придбання кукурудзи у ФГ «Труд 2012» та кукурудзи і пшениці у ВК «Паросток» - як безоплатне отримання цих товарів від невстановлених осіб - вартість отриманих товарів визначена відповідачем за вартістю товарів, що зазначена у первинних документах ФГ «Труд 2012» та ВК «Паросток». Необґрунтоване і не доведене відповідачем інше походження товару доказами, позаяк на думку ревізорів кукурудза і пшениця придбавалась у невстановлених осіб (призводить до задвоєння показників отриманих позивачем доходів від здійснення операцій із с/г продукцією), проте господарські операції із придбання товарів у ФГ «Труд 2012» та ВК «Паросток» є реальними і підтверджені (на думку позивача) належними первинними документами та розрахунками, відправкою товару на експорт. Унаслідок невизнання операцій із придбання товарів у ФГ «Труд 2012» та ВК «Паросток» відповідач зменшив позивачу суму податкового кредиту за операціями із ВК «Паросток» (зменшення податкового кредиту за операціями із ФГ «Труд 2012» відбувалось за попередньою позаплановою перевіркою, результати якої визнано протиправною, а реальність господарських операцій підтверджена за результатом судового оскарження).

Ревізорами використано податкову інформацію щодо контрагентів ФГ «Труд 2012» та ВК «Паросток» за відсутності прийнятих ППР про завищення цими господарствами податкових зобов`язань з ПДВ в операціях із ПрАТ «ЛНЗ». При цьому контролюючим органом підтверджено реєстрацію ФГ «Труд 2012» та ВК «Паросток» податкових накладних у зв`язку із поставкою зернових та запасних частин до ПрАТ «ЛНЗ». Позивач стверджує, що зазначені в акті перевірки податкові накладні ФГ «Труд 2012» та ВК «Паросток» зареєстровані ДПС України у ЄРПН за ознаками безумовної реєстрації (не зупинені), чим підтверджена відсутність ризиків діяльності з контрагентами.

Вказує, що можливі порушення ФГ «Труд 2012» та ВК «Паросток» під час складання статистичної звітності не можуть впливати на право ПрАТ «ЛНЗ» на податковий кредит і формування витрат, так як господарські операції із постачання пшениці та кукурудзи, мали реальний характер - відображені продавцями і покупцями у податковому і бухгалтерському обліку та публічній звітності.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року адміністративний позов - задоволено.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не доведено, що господарські операції між ПрАТ «ЛНЗ» та ФГ «Труд 2012» та ВК «Паросток» не виконані, що б не обумовило зміну стану структури активів платника податків - позивача ПрАТ «ЛНЗ» щодо майнового стану шляхом здійснення оплати за придбаний товар і отримання валютної виручки за відправлений на експорт товар (кукурудзу і пшеницю).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог - відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що складені з порушенням норм діючого законодавства України надані до перевірки первинні документи, які у своїй сукупності охоплюють або характеризують певні господарські операції - підтверджують факт неможливості здійснення певних поставок на адресу ПРАТ «ЛЕБЕДИНСЬКИЙ НАСІННЄВИЙ ЗАВОД» контрагентами-постачальниками ВК "ПАРОСТОК" () та ФГ «ТРУД 2012» ().

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі направлень від 25.10.2021 №299, №300, №301, №302, №303, №304, №305, від 20.12.2021 №354 виданих Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України, плану- графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 11.10.2021 №117, проведена планова виїзна документальна перевірка ПрАТ «ЛНЗ», , скорочене найменування відповідно до установчих документів ПРАТ «ЛЕБЕДИНСЬКИЙ НАСІННЄВИЙ ЗАВОД», з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства, іншого законодавства за період з 01.04.2017 по 30.06.2021 та з питань правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.04.2017 по 30.06.2021.

На підставі акта перевірки від 07.02.2022 №25/34-00-07-06/00388932 складені спірні ППР від 21.08.2023 №6, яким приватному акціонерному товариству «Лебединський насіннєвий завод» збільшене грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 6430825 грн та від 21.08.2023 №6, яким приватному акціонерному товариству «Лебединський насіннєвий завод» зменшене від`ємне значення податку на додану вартість по декларації за червень 2021 року у сумі 4997464 грн (реєстраційний номер у обліку контролюючого органу , дата реєстрації 20.07.2021, уточнюючий розрахунок за реєстраційним номером , дата реєстрації 25.10.2021).

Відповідач дійшов висновку (а.с.64 зворот т.6), що за наявної інформації з причин невідомого джерела походження товару ПрАТ «ЛНЗ» занижено базу оподаткування податком на прибуток в операціях з ФГ «Труд 2012» та ВК «Паросток» у сумі 38408137 грн, у тому числі: за півріччя 2020 - 20370648 грн; за 3 квартали 2020 року у сумі 24987318 грн; за 2020 рік у сумі 38533970 грн.

У взаємовідносинах з ФГ «Труд 2012» між ПрАТ «ЛНЗ» укладені 2 договори поставки: №218-ТР від 02.10.2020; №234-ТР від 12.10.2020, зауваження до змісту таких документів в акті перевірки відсутні.

Контролюючий орган покликається на податкову інформацію, що є в офіційних джерелах (щодо наявності/відсутності у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів, видів їх господарської діяльності, джерела походження товару в операціях з постачання за ланцюгом).

Головним управління ДПС у Харківській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФГ «Труд 2012» (38176222) за період: січень грудень 2020 року, за результатами складений акт від 11.03.2021 №3926/20-40-07-24-09/38176222 про результати перевірки з питань правомірності визначення суми від`ємного значення з ПДВ, відповідно до податкової декларації з ПДВ за грудень 2020 року (від 18.01.2021 № ), що сформована за рахунок періодів виникнення від`ємного значення: січень, грудень 2020 року. 19.12.2023 ФГ «Труд 2012» у порушення п. 44.6 ст. 44 Кодексу №2755 до перевірки не надано первинні документи, що могли би підтвердити фактичне здійснення господарської діяльності підприємства за 2020 рік. Проведеною перевіркою встановлено порушення ФГ «Труд 2012» вимог п.44.6 ст.44, ст. 185, ст. 187, ст. 188, п. 201.1. п. 201.7 ст. 201 Кодексу №2755, що призвело до завищення податкових зобов`язань з ПДВ, завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 1 501 741 грн за грудень 2020 року, чим порушено п.п. «в» п. 200.4 ст. 200 ПК України.

Відповідач стверджує: в охопленому перевіркою періоді виникнення від`ємного значення з ПДВ платник податків мав взаємовідносини з ризиковими контрагентами, відображення операцій з якими у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у декларації від`ємного значення з ПДВ: ПрАТ «ЛНЗ» не надало до перевірки первинних документів та бухгалтерського обліку у взаємовідносинах з покупцями та постачальниками, у зв`язку з чим неможливо підтвердити реальність господарських операцій з покупцями та постачальниками і підтвердити правомірність задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту.

За результатами розгляду висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області складене ППР від 14.04.2021 №9 про зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 1 501 741 грн, №9 про завищення податкових зобов`язань у сумі 8 917 056 та завищення податкового кредиту в сумі 41 870 233 грн за січень 2020 року - грудень 2020 року, позовні заяви щодо оскарження ППР в ЄДРСР відсутні.

Відповідач стверджує, що в ЄДРСР контролюючим органом виявлено відомості про кримінальне провадження №0000973 від 08.05.2020 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 400-1, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212 КК України.

Під час судового засідання відповідач повідомив, що відповіді на запит щодо розслідування кримінального правопорушення не надійшла.

Відповідач наголошує, що неможливо встановити фактичного виробника відвантаженої с/г продукції. У відзиві повідомляється, що підтвердити наявність у користуванні ВК «Паросток» - не є платником 4 групи (36555069) земельних ресурсів та транспортування товару не видається можливим, тому контрагент не може виступати у якості виробника реалізованої на адресу ПрАТ«ЛНЗ» кукурудзи 2019 року та пшениці 2020 року за іншої основної діяльності. Від ГУ ДФС у Харківській області отримано відповідь від 25.09.2020 №3647/7/20-97-04-07-05 щодо не встановлення посадових осіб під час обстеження податкової адреси / реєстрації (Харківська область, м.Мерефа, пл.Шевченка 1). Приватна агрофірма «Мюннт» підтверджує надходження пшениці на зберігання згідно договору від 09.07.2020 №3/2020. Згідно відповіді ДП «Держреєстри України» від 10.01.2022 №12 складські квитанції зареєстровано 15.07.2020 - клієнт ПрАТ «ЛНЗ».

Узагальнена податкова інформація щодо ВК «Паросток» за звітні періоди декларування ПДВ вересень-грудень 2019, січень- липень 2020 від 02.12.2020 №146/20-40-07-06-11/36555069 та за червень 2020 від 06.10.2022 №3/20-40-07-06-11/36555069 фіксує, що про зміну місцезнаходження ВК «Паросток» не повідомляв, неможливо провести документальну позапланову перевірку.

Відповідач вважає, що позивач не оприбуткував на баланс безкоштовно отриманих ТМЦ у сумі 13546651,54 грн у жовтні 2020 року (Д-т 28 К-т 718) і не відобразив списання доходу на фінансовий результат у цій же сумі (Д-т 718 К-т 791), позаяк придбана продукція була використана у межах господарської діяльності, підприємство мало сформувати собівартість використаних товарів на визначену вартість безоплатно отриманих сільськогосподарських товарів у сумі 13546651,54 грн за фактом реалізації товару.

Не погоджуючись з правомірністю прийняттям відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що у справі № 540/487/21 ЄДРСР 102227194 щодо операцій: зокрема з ВК «Паросток» () - вантажовідправник та замовником зазначено ВК «Паросток» згідно інформації, яка міститься в ЄРПН та ПТС Податковий блок, ВК «Паросток» не мав взаємовідносин із суб`єктами господарювання з отримання автотранспортних послуг; за даними ЄРПН ВК «Паросток» не документувало взаємовідносин з даними підприємствами ні з оренди виробничих потужностей, ні з переробки давальницької сировини на олію соняшникову, але встановлено документування у квітні 2020 року взаємовідносини з переробки сировини. BK «Паросток» зареєстровано Харківською районною Державною адміністрацією Харківської області від 15 липня 2009 року №004905. Керівник та головний бухгалтер ВК «Паросток» є ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 ). Податкова адреса: Харківська область, м. Мерефа, площа буд 1. Основний вид діяльності - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Платник ПДВ 01 лютого 2019 року. Відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за квітень 2020 року, прийнятого 18 травня 2020 року за №, облікова кількість працівників, які працювало за трудовими договорами (контрактами) 8 осіб, загальна сума нарахованої заробітної плати 19 000,00 грн. Дані про кваліфікацію та можливість виконання працівниками господарських відносин не підтверджені. У ВК «Паросток» відсутнє власне або орендоване нерухоме майно та земельні ділянки. Згідно інформації, яка міститься Єдиному реєстрі податкових накладних та за даними декларації з податку на додану вартість, встановлено, що ВК «Паросток» не здійснювало придбання послуг з оренди складських приміщень від інших суб`єктів та від неплатників ПДВ. ГУ ДПС Харківській області було обстежено податкову адресу ВК «Паросток», а саме: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, пл. Шевченка, 1 та за результатами обстеження, дане підприємство за податковою адресою не встановлено. Згідно аналізу Податковий блок та відповідно до податкової декларації з плати за землю за 2019 рік, поданої ВК «Паросток» до ГУ ДПС у Харківській області 03 вересня 2019 року, встановлено, що підприємство декларує наявність земельної ділянки загальною площею 1 607,4 га, на правах власності (вид права - 1), на підставі кадастрових номерів земельних ділянок (81 шт.) із зазначенням площі та згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек/, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у ВК «Паросток» не зареєстровано власні або орендовані земельні ділянки, та згідно Публічної кадастрової карти України встановлено, що кадастрові номери земельних ділянок, які підприємство документує на правах власності, за ним взагалі не зареєстровані, що свідчить про відсутність зареєстрованих земельних ділянок для вирощування сільськогосподарської продукції у ВК «Паросток». Перевіркою встановлено, що згідно з Єдиним реєстром податкових накладних (ЄРПН) ВК «Паросток» у 2019-2020 році документує придбання силосу, газ скраплений, тягачі сідельні, напівпричепи, трактори, причепи, комбайн, навантажувач, послуги з приймання, зберігання, оформлення, сушки, відвантаження пшениці та кукурудзи, сушильне обладнання, будівельно-монтажні роботи, вугілля, гуму, диски, оливу моторну, сою, комбікорм, при цьому відсутнє придбання олії соняшникової, насіння соняшника, добрив, засобів захисту рослин, послуг з поливу с/продукції, зберігання соняшнику, його транспортування, тощо.

У справі № 160/10132/21 ЄДРСР 104024802 щодо оцінки ризиковості іншого підприємства через, зокрема, взаємовідносини з ВК «Паросток» () на суму ПДВ 872,86 тис грн суд висновує: зазначена податкова інформація не може бути підставою для висновку про ризиковість платника податку.

У справі № 460/13582/21 ЄДРСР 106787528 щодо оскарження ППР у взаємовідносинах з ВК «Паросток» () за травень, червень 2020 року як з постачальником товару суд зазначив: Виробничий кооператив «Паросток» зареєстровано як юридична особа з 15.07.2009 (номер запису: 0024905, дата запису: 15.07.2009), що перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області з 16.07.2009. Зареєстроване як платник ПДВ з 01.02.2019, індивідуальний податковий номер 32. Основний вид діяльності за КВЕД: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. В процесі припинення не перебуває. У всіх ТТН зазначено відомості про автомобільного перевізника та замовника, вказано, що вантажовідправником є ВК «Паросток». 28.07.2020 ГУ ДПС у Харківській області включило ВК «Паросток» до реєстру ризикових платників податків.

У справі № 580/7240/21 ЄДРСР 108440874 щодо спірного ППР, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податковим на додану вартість, оскільки правовідносини, що мали місце між позивачем та ФГ «Труд 2012» у перевіряємий період не мали реальних наслідків (акт документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «Труд 2012» від 11.03.2021 №3926/20-40-07-24-09/38176222 складений Головним управлінням ДПС у Харківській області, встановлено відсутність реального здійснення господарських операцій у взаємовідносинах з покупцями та постачальниками за період січень-грудень 2020 року, у т.ч. ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» - за наслідками рішення ДПС України відповідачем винесено ППР від 17.08.2021 №6 про зменшення розміру від`ємного значення ПДВ по декларації за січень 2021 року на суму 2709330 грн за господарськими операціями з ФГ «Труд 2012» - відсутні трудові ресурси та основні засоби для здійснення господарської діяльності) суд висновує: між позивачем та ФГ «Труд 2012» укладено договір поставки кукурудзи №218-ТР від 02.10.2020. Поставка кукурудзи за договором поставки №218-ТР від 02.10.2020 здійснена за видатковою накладною від 02.10.2020 №2/10 у кількості 2158,946 т на загальну суму 12737790,04 грн, у т.ч. ПДВ 2122965,01 грн, актом приймання-передачі зерна від 02.10.2020 №83, складською квитанцією на зерно від 02.10.2020 №9426 ТОВ «Кегичівське хлібоприймальне підприємство», за якою до позивача перейшло право власності на кукурудзу в кількості 2158,946 т від ФГ «Труд 2012», та карткою аналізу зерна від 02.10.2020 №293. За фактом поставки кукурудзи ФГ «Труд 2012» склало податкову накладну від 02.10.2020 №22 на загальну суму 12737790,04 грн. в т.ч. ПДВ 2122965,01 грн, що зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. Між позивачем та ФГ «Труд 2012» укладений договір на постачання кукурудзи №234-ТР від 12.10.2020. Поставка кукурудзи за договором поставки №234-ТР від 12.10.2020 здійснена за видатковою накладною від 13.10.2020 №3/10 в кількості 576,752 т на загальну суму 3518191,181 грн. в т.ч. ПДВ 586365,3 грн, підтверджена актом приймання-передачі зерна від 13.10.2020 №86, складською квитанцією на зерно від 13.10.2020 №9464 ТОВ «Кегичівське хлібоприймальне підприємство», за якою до позивача перейшло право власності на кукурудзу в кількості 576,752 т від ФГ «Труд 2012» та карткою аналізу зерна від 13.10.2020 №317. За фактом поставки кукурудзи ФГ «Труд 2012» склало податкову накладну від 13.10.2020 №23 на загальну суму 3518191,81 грн, в т.ч. ПДВ 586365,30 грн, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. Оплата кукурудзи здійснена платіжними дорученнями: від 06.10.2020 №224819 на суму 8100000,0 грн, від 07.10.2020 №224972 на суму 2090232,04 грн, від 15.10.2020 №225812 на суму 2814553,45 грн, від 10.11.2020 №228718 на суму 703638, 36 грн, від 10.11.2020 №228719 на суму 2547558,0 грн, всього на суму 16255981,85 грн. Розрахунки здійснено у повному обсязі, заборгованість відсутня. Господарські операції з поставки кукурудзи відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності позивача та ФГ «Труд 2012». Як вбачається із наданих доказів та не спростовано апелянтом, на виконання договору поставки №218-ТР від 02.10.2020, ФГ «Труд 2012» передало позивачу кукурудзу за видатковою накладною від 02.10.2020 №2/10 у кількості 2158,946 т на загальну суму 12737790,04 грн, у т.ч. ПДВ 2122965,01 грн, актом приймання-передачі зерна від 02.10.2020 №83, складською квитанцією на зерно від 02.10.2020 №9426 ТОВ «Кегичівське хлібоприймальне підприємство», за якою до позивача перейшло право власності на кукурудзу в кількості 2158,946 т від ФГ «Труд 2012», та карткою аналізу зерна від 02.10.2020 №293. На виконання договору поставки №234-ТР від 12.10.2020 ФГ «Труд 2012» передало позивачу кукурудзу за видатковою накладною від 13.10.2020 №3/10 в кількості 576,752 т на загальну суму 3518191,181 грн. в т.ч. ПДВ 586365,3 грн, актом приймання-передачі зерна від 13.10.2020 №86, складською квитанцією на зерно від 13.10.2020 №9464 ТОВ «Кегичівське хлібоприймальне підприємство», за якою до позивача перейшло право власності на кукурудзу в кількості 576,752 т від ФГ «Труд 2012» та карткою аналізу зерна від 13.10.2020 №317.

Як вказано судом першої інстанції, принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (пункт 75.1 ПК України).

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок (абзаци перший, другий підпункт 75.1.2 пункту 75.1 ПК України).

Згідно з приписами статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень (пункт 78.1.8 ПК України).

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (пункт 78.4).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється, згідно зі статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 78.5).

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 78.8).

Відповідно до п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс №2755) для цілей оподаткування пп.14.1.33-1 власна сільськогосподарська продукція - сільськогосподарська продукція (сільськогосподарські товари), що підпадає під визначення груп 1-24 УКТ ЗЕД, якщо така продукція вирощується, відгодовується, виловлюється, збирається, виготовляється, виробляється, переробляється безпосередньо виробником цієї продукції - власником, орендарем або користувачем на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь, або на давальницьких умовах;

пп.14.1.234 сільськогосподарська продукція (сільськогосподарські товари) - продукція/товари, що підпадають під визначення груп 1-24 УКТ ЗЕД, якщо при цьому такі товари (продукція) вирощуються, відгодовуються, виловлюються, збираються, виготовляються, виробляються, переробляються безпосередньо виробником цих товарів (продукції), а також продукти обробки та переробки цих товарів (продукції), якщо вони були придбані або вироблені на власних або орендованих потужностях (площах) для продажу, переробки або внутрішньогосподарського споживання;

пп.14.1.235 сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання;

п.14.1.13. безоплатно надані товари, роботи, послуги:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею;

пп.14.1.36 господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

пп.14.1.71 звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом (якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін);

пп.14.1.231 розумна економічна причина (ділова мета) - причина, що може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Для цілей оподаткування вважається, що операція, здійснена з нерезидентами, не має розумної економічної причини (ділової мети), якщо: головною ціллю або однією з головних цілей операції є несплата (неповна сплата) суми податків та/або зменшення обсягу оподатковуваного прибутку платника податків; у зіставних умовах особа не була б готова придбати (продати) такі товари, роботи (послуги), нематеріальні активи, інші предмети господарських операцій, відмінні від товарів, у непов`язаних осіб.

Цей підпункт застосовується для цілей статті 39 цього Кодексу, в тому числі під час доведення обставин, що свідчать про відсутність ділової мети, у випадках, визначених пунктом 140.5 статті 140 Кодексу №2755, що передбачають застосування відповідних положень статті 39 цього Кодексу.

пп.14.1.266 касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на рахунки платника податку в банку;

пп.14.1.32 відповідальне зберігання - господарська операція, що здійснюється платником податків і передбачає передачу згідно з договорами схову матеріальних цінностей на зберігання іншій фізичній чи юридичній особі без права використання у господарському обороті такої особи з подальшим поверненням таких матеріальних цінностей платнику податків без зміни якісних або кількісних характеристик;

пп.20.1.9 вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.

Відповідно до п.1.2 статті 1 Кодексу №2755 правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначаються цим Кодексом, крім правил оподаткування товарів митом, які встановлюються Митним кодексом України та іншими законами з питань митної справи.

Відповідно до пп.14.1.21-1 п.14.1 ст.14 Кодексу №2755 ввезення товарів на митну територію України, вивезення товарів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку, відповідно до Митного кодексу України;

Відповідно до пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Кодексу №2755 платник податків має право обирати самостійно, якщо інше не встановлено цим Кодексом, метод ведення обліку доходів і витрат.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Кодексу №2755 до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів та послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи почали такі товари/послуги та основні фонди використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 Кодексу №2755).

Відповідно до п.20.1 ст.20 контролюючі органи мають право: пп.20.1.42 проводити аналіз та здійснювати управління ризиками з метою визначення форм та обсягів податкового контролю; пп. 20.1.4 проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; пп.20.1.18 визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків.

Відповідно до наказу МФУ 28.12.2015 № 1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» контролюючий орган складає податкове повідомлення-рішення за такими формами:

«Р» - у разі виявлення за результатами перевірок завищення або заниження податкових зобов`язань платника податків та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та застосування за наслідками таких перевірок передбачених Кодексом штрафних (фінансових) санкцій, пов`язаних з таким заниженням (завищенням) податкових та/або інших зобов`язань (крім грошових зобов`язань та/або штрафних (фінансових) санкцій, визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень) та пені (крім пені відповідно до статті 129 Кодексу);

«В4» - у разі зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291 рахунки класу 2 «запаси» призначені для узагальнення інформації про наявність і рух належних підприємству готової продукції, товарів, предметів праці, що призначені для обробки, переробки, використання у виробництві і для господарських потреб, а також засобів праці, що підприємство включає до складу малоцінних та швидкозношуваних предметів.

На рахунку 28 «товари» ведеться облік руху товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на підприємство з метою продажу. Цей рахунок використовують в основному збутові, торгові та заготівельні підприємства і організації, а також підприємства громадського харчування.

За дебетом рахунку 27 «продукція сільськогосподарського виробництва» відображається надходження сільськогосподарської продукції, за кредитом - вибуття сільськогосподарської продукції внаслідок продажу, безоплатної передачі тощо.

На рахунку 71 «інший операційний дохід» ведеться узагальнення інформації про інші доходи від операційної діяльності підприємства у звітному періоді, крім доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг).

Рахунок 71 «інший операційний дохід» має такі субрахунки: 718 «дохід від безоплатно одержаних оборотних активів».

Рахунок 79 «фінансові результати» призначений для обліку й узагальнення інформації про фінансові результати діяльності підприємства.

На субрахунку 791 «результат операційної діяльності» визначається прибуток (збиток) від операційної діяльності підприємства. За кредитом субрахунку відображається в порядку закриття рахунків сума доходів від реалізації готової продукції, товарів, робіт, послуг та від іншої операційної діяльності (рахунки 70 «доходи від реалізації», 71 «інший операційний дохід»), за дебетом - сума в порядку закриття рахунків обліку собівартості реалізованої готової продукції, товарів, робіт і послуг, адміністративних витрат, витрат на збут, інших операційних витрат (90 «Собівартість реалізації», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 94 «Інші витрати операційної діяльності»).

Надаючи правову оцінку твердженню відповідача щодо заниження бази оподаткування податком на прибуток позивачем, судом першої інстанції вірно зазначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 Кодексу №2755 з урахуванням положень Кодексу. Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, що визначається шляхом коригування фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності згідно МСФЗ, на різниці, що визначені відповідними положеннями (п. 134.1 Кодекс №2755).

Разом з цим відповідач у відзиві не розмежовує ознак товару, продукції, ТМЦ, групи подібних операцій, стверджуючи, що у сумі 13546651.54 грн у жовтні 2020 року (Д-т 28 К-т 718) і не відобразив списання доходу на фінансовий результат у цій же сумі (Д-т 718 К-т 791), позаяк придбана продукція була використана у межах господарської діяльності, підприємство мало сформувати собівартість використаних товарів на визначену вартість безоплатно отриманих сільськогосподарських товарів у сумі 13546651.54 грн за фактом реалізації товару.

Відповідач не надав у якості доказів розрахунків та аргументів про підстави визначення вартості щодо безоплатно отриманих (на переконання перевіряючих) товарів позивачем.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у додатку 2 до декларації з ПДВ за листопад 2020 року визначена сума від`ємного значення (а.с.103 т.5) за липень - 17266604 грн; за серпень - 7563819.44 грн; за вересень - 3911226 грн; за жовтень - 6624534 грн; з розшифровкою за додатком 5 (а.с.114 т.5) щодо придбання у 32 ВК «Паросток» () за періодом складання ПН у травні 2020 - 17550196.64 грн; червні 2020 року - 2820451.63 грн; липні 2020 року - 4616670 грн, проте у декларації за червень 2021 року (а.с.186-204 т.5) з урахуванням уточнюючого розрахунку (а.с.205-209 т.5) суд не встановив ні у складі податкових зобов`язань ні у складі податкового кредиту операцій з контрагентами ФГ «Труд 2012» (38176222) та ВК «Паросток» () - індивідуальний податковий номер 32.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про невідповідність висновків, викладених у акті перевірки та ППР від 21.08.2023 №6, яким приватному акціонерному товариству «Лебединський насіннєвий завод» зменшене від`ємне значення податку на додану вартість по декларації за червень 2021 року у сумі 4997464 грн (реєстраційний номер у обліку контролюючого органу , дата реєстрації 20.07.2021, уточнюючий розрахунок за реєстраційним номером , дата реєстрації 25.10.2021) фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У справі № 404/5312/21 ЄДРСР 109984760 (де вбачається декларування безтоварних операцій по ланцюгу постачання від ВК «Паросток» () суд висновує: стримуючим фактором для контрабанди є серйозні фінансові санкції, що настають під час подачі митному органу при оформленні декларації, як в даному випадку недостовірної інформації, у тому числі про країну походження товару з його конфіскацією, а при неможливості конфіскації - стягнення його вартості.

Відповідно до електронного декларування ПрАТ «ЛНЗ» через Чорноморську митницю відправив на експорт кукурудзу врожаю 2019 року (код товару 10059000 вагою 1718900 кг за ціною 276742.9 - а.с.136 т.5; вагою 798720 кг за ціною 128593.92 - а.с.137 т.5; вагою 5490940 кг за ціною 906005.1 - а.с.138 т.5; вагою 1026530 кг за ціною 169377.45 - а.с.140 т.5; вагою 835 380 кг за ціною 139508.46 - а.с.142 т.5; вагою 4421980 кг за ціною 738470.66 - а.с.144 т.5; вагою 2159035 кг за ціною 360558.85 - а.с.146 т.5) через Одеську митницю відправив на експорт кукурудзу врожаю 2019 року (код товару 10059000 вагою 28650 за ціною 4669.95 - а.с.158 т.5; вагою 282500 кг за ціною 46047.5 - а.с.160 т.5; вагою 1792945 кг за ціною 292250.04 - а.с.162 т.5; вагою 5290869 кг за ціною 960292.72 - а.с.174 т.5; вагою 2944811 кг за ціною 534483.2 - а.с.176 т.5; кукурудза для кормових потреб код товару 1005 вагою 14948000 кг за ціною 2713062 - а.с.182 т.5).

Отже, контролюючим органом не доведено, що господарські операції між ПрАТ «ЛНЗ» та ФГ «Труд 2012» та ВК «Паросток» не виконані, що б не обумовило зміну стану структури активів платника податків - позивача ПрАТ «ЛНЗ» щодо майнового стану шляхом здійснення оплати за придбаний товар і отримання валютної виручки за відправлений на експорт товар (кукурудзу і пшеницю).

Верховний Суд (зокрема, але не виключно, у постановах від 12.03.2019 (справа № 826/14489/16), від 19.04.2019 (справа № 803/236/15-а), від 21.10.2019 (справа № 540/7843/18-а), від 09.10.2020 (справа № 826/11085/18), від 18.11.2021 (справа № 815/1057/15) сформулював висновок, що мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податків, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на нарахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. В той же час, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі. Зокрема, операція може виявитися збитковою, і це є одним із варіантів нормального перебігу подій при здійснені господарської операції.

У постанові від 23.04.2019 у справі № 804/6788/14 Верховний Суд, розвиваючи судову доктрину розумної економічної причини (ділової мети), зробив такий висновок: «…із визначеного в Податковому кодексі України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, а відтак, їх наслідки не підлягають відображенню в податковому обліку. З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції передбачає аналіз умов та обставин її здійснення. При цьому економічний ефект не повинен полягати виключно в зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції.

Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості. При цьому варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.

Відповідно, позбавлена розумної економічної причини операція, що збільшує витрати платника податку за наявності об`єктивної можливості до їх скорочення».

Крім того, Верховний Суд в постановах від 11.11.2020 №320/1147/19, від 24.11.2020 №813/3034/15 виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеному у постановах у справах №826/7704/16 від 19.06.2018, №2а/1770/3360/12 від 30.01.2018 критична оцінка надана посиланню контролюючих органів на відсутність у контрагентів позивача власних чи орендованих основних фондів, кваліфікованих фахівців для здійснення діяльності, оскільки сама по собі наявність або відсутність у контрагентів основних фондів, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. Залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Відповідач не довів переконливими доказами і розрахунками правомірність складення оскаржених ППР.

Колегія суддів з урахуванням презумпції правомірності рішення платника податку та індивідуальності відповідальності за відсутності розрахунків деструктивних відхилень у бухгалтерському обліку з використанням МСБО щодо руху ідентичного товару (без аналізу груп подібних операцій) під час складання фінансової за МСФЗ та податкової звітності відхиляє як необгрунтований і суперечливий довід у акті перевірки від 07.02.2022 №25/34-00-07-06/00388932, де стверджується: під час проведення перевірки встановлений факт використання у господарській діяльності ПрАТ«Лебединський насіннєвий завод» ідентичного товару, що у свою чергу є свідченням набуття у власність платником податків без наявності будь-яких первинних документів, що опосередковують таке отримання; ПрАТ«Лебединський насіннєвий завод» на письмовий запит від 03.02.2022 №1 не надало пояснення щодо встановлених розбіжностей про витрати та які прибутки та збитки подавались на нетто- основі (а.с. 86 - 89 т.1) .

Відповідно до п. 35 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 1 суб`єкт господарювання подає на нетто-основі прибутки та збитки, що виникають від групи подібних операцій, наприклад прибутки та збитки від курсових різниць або прибутки та збитки від фінансових інструментів, утримуваних для продажу. Однак суб`єкт господарювання подає такі прибутки та збитки окремо, якщо вони є суттєвими (п. 35 МСБО 1). Згідно з пунктом 7 МСБО 1 визначено, що пропуск або викривлення статей є суттєвими, якщо вони можуть (окремо чи сукупно) впливати на економічні рішення, що приймають користувачі на основі фінансової звітності. Суттєвість залежить від розміру та характеру пропуску чи викривлення, що оцінюються за конкретних обставин. Розмір або характер статті, або їх поєднання, може бути визначальним чинником. Згідно з підпунктом «а» п. 17 МСБО 1 передбачено, що фактично за всіх обставин суб`єкт господарювання досягає достовірного подання шляхом відповідності застосовним МСФЗ. Достовірне подання вимагає також від суб`єкта господарювання обирати та застосовувати облікові політики відповідно до МСБО 8 «Облікові політики, зміни в облікових оцінках та помилки». Поріг суттєвості того чи іншого показника, що впливає на фінансовий стан та фінансовий результат платника податків, визначається платником податку у розпорядчому документі про облікову політику.

Так, в акті перевірки (а.с.70 т.1) зазначено: доходи та витрати обліковуються відповідно до принципу відповідності, відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів. Під час складання звітності за МСФЗ обов`язково тестуються операції, здійснені після звітної дати для визначення періоду, до якого вони відносяться. Якщо необхідні коригування, то вони відображаються у кореспонденції з рахунком нерозподіленого прибутку за звітний період. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнаням доходу для отримання якого вони здійснені.

Колегія суддів зауважує, що перевіряючі не надали оцінку групам подібних операцій щодо пшениці та кукурудзи з урахуванням залишку та руху оплачених товарів у контексті аналізу застосування правил облікової політики щодо твердження про використання ідентичних товарів у співставленні оформлених правочинів з ВК «Паросток» () та ФГ «Труд 2012» () через зміни чи доведення відповідачем (ч.2 ст.77 КАС України) достатніми доказами неможливості змін у структурі активів ПрАТ«Лебединський насіннєвий завод» у відповідних періодах 2020 року та червні 2021 року з урахуванням особливостей застосування розділу ІІІ і розділу V Кодексу №2755 під час визначення податкових правопорушень у ППР №6, №6 з урахуванням принципу превалювання змісту над формою.

Суд перевірив за критеріями ч.2 ст.2 КАС України індивідуальні акти Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21.08.2023 №6 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 6430825 грн (п.44.1, п.44.2 ст.44; пп.134.1.1. п.134.1 ст.134; ст.135; п.138.1 ст.138; пп.139.2.1, пп.139.2.2. п.139.2 ст.139, пп.140.4.4 п.140.4 ст.140 розділу ІІІ Кодексу №2755) та від 21.08.2023 №6 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість по декларації за червень 2021 року у сумі 4997464 грн (п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.196 ст.198; п.200.1, п.200.4 ст.200; п.201.1, п.201.10 ст.201 Кодексу №2755), що складені на підставі акта перевірки від 07.02.2022 №25/34-00-07-06/00388932 з використанням Положення про облікову політику ПрАТ«Лебединський насіннєвий завод» від 01.01.2017 №1733, що грунтується на припущеннях за період з 01.04.2017 до 30.06.2021 у сумі 38408137 грн (рядок 01 Декларації - дохід від будь-якої діяльності за вирахуванням непрямих податків), позаяк зазначається (а.с.74 т.1): відповідно до наданих первинних документів та відомостей бухгалтерського та податкового обліку встановлено, що ПрАТ«Лебединський насіннєвий завод» у перевіряємому періоді здійснювало використання товарів у господарській діяльності, а також одночасно немотивовано заперечується: факт перерахування коштів контрагенту за відсутністю реального постачання останнім товарів не може зменшувати фінансовий результат до оподаткування за наявних відвантажень товару з оформленням митних декларацій з отриманням виручки від реалізації та дійшов вірного висновку про протиправність ППР Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21.08.2023 №6, яким приватному акціонерному товариству «Лебединський насіннєвий завод» збільшене грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств у сумі 6430825 грн та від 21.08.2023 №6, яким ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» зменшене від`ємне значення податку на додану вартість по декларації за червень 2021 року у сумі 4997464 грн (реєстраційний номер у обліку контролюючого органу , дата реєстрації 20.07.2021, уточнюючий розрахунок за реєстраційним номером , дата реєстрації 25.10.2021), що належить скасувати.

За приписами статті 296 КАС України, апеляційна скарга повинна містити, зокрема, обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Натомість подана відповідачем апеляційна скарга не дозволяє встановити, в чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Таким чином, проаналізувавши таку апеляційну скаргу, судова колегія зазначає, що вона не спростовує висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 16 липня 2024 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Л.В. Губська

Є.І. Мєзєнцев