Справа № 320/32257/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

17 липня 2024 року Київ № 320/32257/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 26.06.2024 звернувся через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до суду з позовом (зареєстрований 06.07.2024, автоматизований розподіл здійснено 08.07.2024) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України м. Києва, яка полягає у відмові в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсію максимальним розміром 95% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018;

- зобов`язати відповідача (Головне управління Пенсійного фонду України м. Києва) здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 в основному розмірі 95% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, згідно Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та від 06.04.2022 № 1-р(II)/2022, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з урахуванням проведених виплат з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024, відповідно до постанов КМУ №118 від 16.02.2022, № 168 від 24.02.2023 та №185 від 13.02.2024 із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,14, 1,197 та 1.0796 з розрахунку 95% грошового забезпечення згідно довідки КМТЦКСП від 06.10.2021 №11910 станом на 05.03.2019, в повному розмірі без обмеження максимального розміру пенсії.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема: чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву, суд доходить висновку про наявність підстав для її повернення, з огляду на таке.

Частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують ці обставини, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права позивача та об`єктивного обов`язку відповідача.

У силу вимог частини першої статті 21 Кодексу, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Зі змісту прохальної частини позову вбачається, що позивачем об`єднано позовні вимоги, зміст яких полягає у зобов`язанні відповідача (Головне управління Пенсійного фонду України м. Києва) здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 в основному розмірі 95% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, згідно Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та від 06.04.2022 № 1-р(II)/2022, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з урахуванням проведених виплат з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024, відповідно до постанов КМУ №118 від 16.02.2022, № 168 від 24.02.2023 та №185 від 13.02.2024 із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,14, 1,197 та 1.0796 з розрахунку 95% грошового забезпечення згідно довідки КМТЦКСП від 06.10.2021 №11910 станом на 05.03.2019, в повному розмірі без обмеження максимального розміру пенсії.

Із наведеного вбачається, що позивачем у позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами; позовні вимоги відповідно до прохальної частини позову про: визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України м. Києва, яка полягає у відмові в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсію максимальним розміром 95% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, не є основними або похідними відносно попередніх, зокрема про зобов`язання відповідача (Головне управління Пенсійного фонду України м. Києва) здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, згідно Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та від 06.04.2022 № 1-р(II)/2022, постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з урахуванням проведених виплат з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024, відповідно до постанов КМУ №118 від 16.02.2022, № 168 від 24.02.2023 та №185 від 13.02.2024 із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,14, 1,197 та 1.0796 з розрахунку 95% грошового забезпечення згідно довідки КМТЦКСП від 06.10.2021 №11910 станом на 05.03.2019, в повному розмірі без обмеження максимального розміру пенсії, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

Суд констатує, що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем, у зв`язку з якими виник спір склались за різних обставин, за різного правового регулювання та на підставі різних дій суб`єкта владних повноважень і в різні часові періоди, що свідчить про те, що в основу спірних правовідносин покладено різні підстави їх виникнення, та різні докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Суд також зазначає, що виникнення спірних правовідносин між тими самими суб`єктами не є достатньою підставою для об`єднання не пов`язаних між собою вимог в одне провадження.

Отже, звернувшись до суду з таким позовом, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачем, незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними між собою, а також не враховуючи, що таке об`єднання непов`язаних між собою вимог ускладнить розгляд справи.

Підстав для застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України судом не встановлено.

Положеннями пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

За вказаних обставин суд доходить висновку про наявність підстав для повернення позову.

Оскільки позовна заява у паперовому вигляді до суду не подавалась, а сформована в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», суд обмежується лише процесуальним рішенням про її повернення.

Керуючись статтями 21, 169, 171, 172, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Скрипка І.М.