Справа № 300/5178/24
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2024-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" липня 2024 р. справа № 300/5178/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 74203580 від 19.06.2024,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулось до суду з позовом до управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 74203580 від 19.06.2024.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваної постанови, оскільки судове рішення виконано в добровільному порядку. Зважаючи на відсутність підстав для накладення штрафу, відповідач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає до скасування.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку.
15.07.2024 позивачем зазначений в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недолік усунутий.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.07.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено судовий розгляд на 19.07.2024 о 13:00 год.
В судове засідання представники сторін не прибули, про причини неявки суд не повідомляли.
Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, скорочені строки розгляду справ даної категорії, оскільки згідно положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС) України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції, суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 287 КАС України, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено таке.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі за №300/4339/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.05.2023 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати відображеної в архівній довідці №412/01-20 від 12.04.2023 за періоди з 01.07.1992 по 31.12.1992 та з 01.01.1994 по 31.12.1998; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №28 від 04.07.2023 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку страхового стажу, набутого до 01.01.2004; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.06.2023 про зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1980 по 30.07.1985 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні суду.

Вказане рішення набрало законної сили згідно ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2024.

29.01.2024 Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи за №300/4339/23, в тому числі й про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.05.2023 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати відображеної в архівній довідці №412/01-20 від 12.04.2023 за періоди з 01.07.1992 по 31.12.1992 та з 01.01.1994 по 31.12.1998.

20.02.2024 державним виконавцем за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП №74203580 (а.с.13,14).

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі за №300/4339/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у лютому 2024 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2023 з урахуванням заробітної плати відображеної в архівній довідці №412/01-20 від 12.04.2023 та нараховано доплату в розмірі 476,36 грн за період з 01.05.2023 по 29.02.2024, що підтверджується довідкою від 26.02.2024 та копією рішення про перерахунок (а.с.19-25).

Листом від 04.03.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виконання рішення суду (а.с.15).

19.06.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення штрафу за № 74203580 (а.с.10,11).

Підставою для застосування штрафу в розмірі 5100 гривень, встановлено невиконання боржником рішення суду за № 300/4339/23.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" за №1404-VІІІ.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців встановлює стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 18 даного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 частини 3 цієї ж норми Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначає стаття 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною першою вказаної статті Закону встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частина друга статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частина перша статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відтак, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Статті 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачають відповідальність за невиконання без поважних причин боржником рішення.

Невиконання боржником рішення суду тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Як наслідок, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Тобто, приймаючи рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт виконання чи неналежне виконання рішення, а й упевнитися у наявності або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

Як зазначалось судом вище, позивач на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі за №300/4339/23, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у лютому 2024 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2023 з урахуванням заробітної плати відображеної в архівній довідці №412/01-20 від 12.04.2023 та нараховано доплату в розмірі 476,36 грн за період з 01.05.2023 по 29.02.2024, що підтверджується довідкою від 26.02.2024 та копією рішення про перерахунок (а.с.19-25).

20.02.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП №74203580 з примусового виконання виконавчого листа за №300/4339/23, а 19.06.2024 винесено постанову про накладення штрафу за № 74203580.

Будь-яких спростувань щодо здійсненого позивачем перерахунку пенсії стягувача, суду не надано.

Приймаючи оскаржуване рішення про накладення на позивача штрафу, відповідач не встановив факту здійснення відповідачем перерахунку позивачу пенсії на виконання рішення суду.

Як наслідок, у суду відсутні підстави для висновку про те, що державним виконавцем перед прийняттям оскаржуваної постанови про накладення штрафу було виконано покладений на нього обов`язок щодо з`ясування наявності факту належного чи неналежного виконання судового рішення, чи невиконання боржником рішення суду в повному обсязі, що зобов`язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконанні боржником та відсутності поважних причин його невиконання, після чого у державного виконавця виникає право на накладення на боржника штрафу на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Відомостей щодо вчинення дій, спрямованих на з`ясування належності виконання чи поважності причин неповного виконання судового рішення, відповідач суду не надав.

За таких обставин, відповідачем не встановлено здійснення боржником перерахунку пенсії стягувачу, належності виконання чи неповного виконання судового рішення, а також поважності причин неповного виконання судового рішення.

Як наслідок, оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо винесення постанови про накладення штрафу охоплюються вимогами про визнання протиправною та скасування постанови, а тому задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд доходить висновку що заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 205, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) до управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76019) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 74203580 від 19.06.2024 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП № 74203580 від 19.06.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 287 КАС України, подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.