Справа № 580/6826/24
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 липня 2024 року справа № 580/6826/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову адвоката Шевченка Олега Анатолійовича від імені ОСОБА_1 до ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ЧЕРКАСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

10.07.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Шевченка Олега Анатолійовича від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивачка) до ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ЧЕРКАСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» (18002, м.Черкаси, вул.Благовісна, 234; 3) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати їй грошової компенсації за неотримане речове майно у сумі 12825,49грн;

зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно у сумі 12825,49грн;

визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди в розмірі 30000,00грн щомісячно, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», за період з 24.02.2022 до 31.05.2022;

зобов`язання нарахувати та виплатити вказану додаткову винагороду у розмірі 30000,00грн щомісячно, яка передбачена вказаною вище постановою Уряду за вказаний період.

Обґрунтовано невиконанням відповідачем вимог закону.

До неї додане клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду (далі Клопотання). Просить урахувати, що хворіла і саме хвороба стала підставою припинення нею публічної служби у відповідача. Крім того тривалий час проходила лікування. До колишнього роботодавця звернулася заявою від 28.05.2024 та отримала відповідь листом від 04.06.2024.

Спір виник із публічно-правових відносин, належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Позовна заява подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність. Однак позовна заява підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Враховуючи, що спірні правовідносини стосуються проходження позивачкою публічної служби, на них поширюється передбачений ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду місячний строк.

Суд на виконання ч.5 ст.242 КАС України врахував висновки в постанові Верховного Суду 27 лютого 2023 року у справі № 560/8394/21 про наступне.

За змістом статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно з частиною п`ятою статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 року № 578 затверджено Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби; норми забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби (далі - Порядок № 578), за приписами пункту 2 якого речовим забезпеченням є задоволення потреб персоналу у формі одягу, взутті, натільній білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, тканинах для пошиття форми одягу, нарукавних знаках і знаках розрізнення, спеціальному одязі та взутті, санітарно-господарському майні, постовому одязі, ремонтних матеріалах (далі - речове майно), що дає змогу створити необхідні умови для виконання персоналом службових завдань.

Згідно з пунктом 27 Порядку № 578 під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього за цінами, що діють на день підписання наказу про звільнення.

При цьому відповідно до пункту 28 Порядку № 578 у разі звільнення особи рядового і начальницького складу із служби у запас Збройних Сил їй видається речовий атестат, копія якого додається до особової справи. Якщо протягом 12 місяців після звільнення така особа буде прийнята на службу до Державної кримінально-виконавчої служби, до її речового забезпечення зараховуються раніше отримані предмети речового майна особистого користування, а строк носіння предметів продовжується на період від дня звільнення до дня прийняття на службу.

Разом з цим пунктом 23 Порядку № 578 передбачено, що грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку на підставі заяви. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається Мін`юстом за пропозицією державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України", державної установи "Центр пробації" відповідно до їх закупівельної вартості.

З наведеного висновується, що грошова компенсація за неотримане речове майно виплачується після звільнення зі служби та на підставі заяви, а отже речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю. Отже, речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням). Подібний висновок міститься у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19, в якій вирішувалось питанням наявності чи відсутності підстав для застосування статей 116 117 КЗпП України у разі невиплати (несвоєчасної виплати) військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 червня 2022 року у справі № 540/2001/21. Компенсація вартості за неотримане речове майно та зобов`язання нарахувати та виплатити таку компенсації не входить до структури заробітної плати.

Тобто, для оскарження в суді сум компенсації за речове майно діє місячний строк звернення до суду.

Щодо спірної додаткової винагороди застосовується ст.233 КЗПП України. Зокрема, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, в частині спірної додаткової допомоги, яка є щомісячним платежем, позивачка могла дізнатися про порушення свого права кожного наступного місяця виконаної служби.

Зважаючи на предмет спору та обставини, з яких він виник, позов подано з порушенням вказаних строків звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Верховний Суд неодноразово у своїх судових рішеннях наголошував, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач відповідно до ч.6 ст.161 КАС України зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Доводи Клопотання не доводять поважності причин строку звернення до суду.

Зокрема, позивачка звільнена наказом відповідача від 05.10.2023, в якому вказані всі складові, що входять в розрахунок сум до виплати. Листом від 29.03.2024 відповідач їй повідомив, що фінансування на виплату компенсації за речове майно його персоналу станом на 13.03.2024 не надійшло. Також його листом від 04.06.2024 повідомлено на її заяву від 28.05.2024 про те, що їй виплачені всі належні суми коштів.

За період проходження служби докази звернення позивачки до відповідача щодо спірної додаткової винагороди, під час її звільнення та до повідомлення відповідачем вказаним листом від 29.03.2024 відсутні. Довідкою МСЕК від 30.11.2023 підтверджується встановлення їй інвалідності ІІІ групи.

Виписками лікарських установ підтверджено проходження консультацій у лікарів у 2016 році, 25.07.2023, 28.02.2023, 27.09.2023, 29.09.2023 та 23.02.2024, перебування на лікарняному: з 26.01я72023 до 30.01.2023, з 10.02.2023 до 13.02.2023, 18.02.2023-21.02.2023, 24.02.2023-27.02.2023, 08.03.2023-13.03.2023, 16.03.2023-17.03.2023, з 25.03.2023 до 05.04.2023, 22.04.2023-05.05.2023, 16.05.2023-29.05.2023, 13.06.2023-19.06.2023, 28.06.2023-14.07.2023, до 14.07.2023, 05.09.2023-11.09.2023, 20.06.2023 до 27.06.2023, 20.09.2023 до 21.09.2023, 02.11.2022 до 07.11.2022, 12.03.2024-14.03.2024, 15.03.2024 до 21.03.2024, 22.03.2024-12.04.2024. У вказані періоди позивачка мала об`єктивні перешкоди для звернення до суду за станом здоров`я.

Не підтвердженим доказами про поважність причин є період щодо позовних вимог про доплату з 24.02.2022 до 31.05.2022, також за речове майно жовтень 2023 року, січень-лютий, травень-червень 2024 року. Отже, Клопотання не обґрунтоване.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов згідно з ч.1 ст.123 КАС України залишається без руху.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З метою забезпечення права позивача на судовий захист своїх прав та інтересів наявні підстави надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви шляхом надання обґрунтованої заяви щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду з наведенням інших поважних причин його пропуску та надати докази щодо фактів і обставин, які об`єктивно перешкодили йому своєчасно звернутися в суд із позовом.

Керуючись ст. ст.2-20, 46, 122-123, 160-161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. У задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву адвоката Шевченка Олега Анатолійовича від імені ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Позивачу надати строк 10 днів з дати отримання цієї ухвали для усунення викладених у її мотивувальній частині недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

5. Копію ухвали направити позивачці.

Суддя Анжеліка БАБИЧ