Справа № 738/1090/24
Суддя: Савченко О. А.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/1090/24
№ провадження 2-а/738/5/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

з участю

секретаря: Лях Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейський 2 взводу 1 рота 1 бат. Управління патрульної поліції в Чернігівській області капрал поліції Ворона Катерина Сергіївна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року до Менського районного суду Чернігівської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейський 2 взводу 1 рота 1 бат. Управління патрульної поліції в Чернігівській області капрал поліції Ворона Катерина Сергіївна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі. Позов мотивований тим, що постановою інспектора УПП в Чернігівській області капрала поліції Ворони Катерини Сергіївни позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 07 травня 2024 року о 10:50:22 год в с. Топчіївка дорога М-01, 117 км, позначеному д.з. 5.49 на білому фоні, рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TRUCAM LTI 20/20 ТСООО607, чим порушив п. 12.4 ПДР Порушення швид. режиму в населених пунктах в зв`язку з чим притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 340,00 грн. Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 отримав на місці 07 травня 2024 року. Позивач не погоджується з такими діями інспектора УПП, вважає їх неправомірними, а постанову незаконною, вважає, що відповідач діяв з порушенням норм чинного законодавства, а тому просить скасувати постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, провадження у праві про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. У вказаній заяві позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В установлений судом строк до суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що заявлені позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві зазначає, що ОСОБА_1 07.05.2024 о 10 год 50 хв в с. Топчіївка а/д Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М01), 117 км., керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом Schmitz Cargobull, номерний знак НОМЕР_2 в населеному пункті с. Топчіївка, позначеному д.з. 5.49 на білому фоні, рухався зі швидкістю 73 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год. чим порушив п. 12.4 ПДР. Швидкість зафіксована приладом ТruCam LTI 20/20 ТС000607. Таким чином своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Виявивши вказане правопорушення поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до відповідальності та як наслідок у результаті розгляду справи виніс відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 2088069 від 07.05.2024 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 340 грн. Дії поліцейського є правовірними, постанова законною, а тому просить відмовити в задоволенні позовну повністю.

Третя особа, поліцейський 2 взводу 1 рота 1 бат. Управління патрульної поліції в Чернігівській області капрал поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надала.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про можливість розгляду справи за відсутністю не з`явившихся осіб, на підставі наявних доказів.

У відповідності до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини 1 статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами частини 1 та частини 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 07.05.2024 о 10 год 50 хв в с. Топчіївка а/д Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (М01), 117 км., керував транспортним засобом та був притягнений до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП за те, що перевищив швидкість руху транспортного засобу більш ніж на 20 км/год. в населеному пункті с. Топчіївка, позначеному д.з. 5.49 на білому фоні.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачену адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Стаття 283 КУпАП передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити, зокрема: відомості про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак).

З наявних в матеріалах справи доказів судом не встановлено дотримання поліцейським ОСОБА_2 під час винесення постанови відносно ОСОБА_1 вищевказаних вимог КУпАП.

Так, в оскаржуваній постанові серії ЕНА № 2088069 від 07 травня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП зазначено: транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 є напівпричепом, а відтак постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2088069 від 07 травня 2024 року не відповідає ст. 283 КУпАП.

Крім цього, з матеріалів справи не встановлено, що поліцейським ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було оголошено особу, яка розглядає справу, роз`яснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, було з`ясовано всі обставини справи, постанова складалась і виносилась в присутності позивача.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного дослідження обставин справи, а матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів в підтвердження фактів, викладених в спірній постанові та необхідних для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності в порядку, визначеному статтями 278-280 КУпАП.

Згідно Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2023 року у справі № 643/20086/21 за відсутності доказів, які б підтверджували факт роз`яснення позивачу прав та обов`язків під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закривається.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VІІІ поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних правопорушень, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. При цьому інформація про змонтовані/розміщені прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці (ч.2 ст. 40 Закону).

Для цього у Правилах дорожнього руху (на час виникнення спірних відносин) передбачено спеціальний дорожній знак 5.76 Автоматична відео фіксація порушень Правил дорожнього руху. Позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Таким чином, контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним дорожнім знаком про можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху, оскільки вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VІІІ, згідно якої інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці, про що зазначає Третій Апеляційний Адміністративний Суд у постанові від 07 березня 2024 року по справі № 335/10798/23.

В даному випадку відповідачем не надано доказів того, що вимірювання швидкості здійснювалось в зоні дії вказаного дорожнього знаку (5.76). А з доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, взагалі слідує, що здійснення вимірювання швидкості руху транспортного засобу можливо і без наявності відповідного знаку.

З відеофіксації вчиненого адміністративного правопорушення, що додана відповідачем до відзиву на позовну заяву, вбачається, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості транспортного засобу тримався руками інспектора поліції.

Проте, прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що доводиться приписами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху (такого висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд в постанові № 758/8181/23 від 24 січня 2024 року).

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду було встановлено, що вина позивача ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не була доведена, так як поліцейським 2 взводу 1 рота 1 бат. Управління патрульної поліції в Чернігівській області капрал поліції ОСОБА_2 було порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення і в результаті безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу, що призвело до порушення прав позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З цих підстав, постанова ЕНА № 2088069 від 07 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 в порядку ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» сплачено 605 грн 60 коп судового збору, що, із врахуванням задоволення позову повністю, є підставою для стягнення вказаного судового збору на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки оскаржувана постанова винесена його службовою особою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 121, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 77, 139, 242-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейський 2 взводу 1 рота 1 бат. Управління патрульної поліції в Чернігівській області капрал поліції Ворона Катерина Сергіївна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі - задовольнити.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2088069 від 07 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено копію рішення після його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Менського районного суду

Чернігівської області О.А. Савченко