Справа № 420/26844/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/26844/23
Перша інстанція: суддя Устинов І. А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеського окружного адміністративного суду на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України, третя особа: Державна казначейська служба України, про визнання дій протиправними; стягнення недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2023р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Одеського окружного адміністративного суду, ДСА України, третя особа: ДКС України, у якому просила:

- визнати протиправними дії Одеського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 6 жовтня 2021р. по 31 липня 2023р., виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, тобто 2 102грн.;

- стягнути з ДСА України на користь ОСОБА_1 недонараховану та невиплачену суддівську винагороду та допомогу на оздоровлення за період з 6 жовтня 2021р. по 31 липня 2023р. (з утриманням із цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті) шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми КПКВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником якої є Державна судова адміністрація, в порядку, передбаченому ЗУ від 5 червня 2012р. №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і постановою КМУ від 3 серпня 2011р. №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що Указом Президента України від 6.10.2021р. за №500/2021 її призначено на посаду судді Одеського окружного адміністративного суду.

Позивачка зазначила, що розмір отриманої суддівської винагороди за спірний період не відповідає розміру, установленому ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 2.06.2016р. за №1402-VIII (надалі - Закон №1402), у зв`язку з чим позивачка вважає, що відповідачем порушено її право на належне матеріальне забезпечення судді.

Посилаючись на вказане просила позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Одеського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 6.10.2021р. по 31.08.2023р., виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102грн..

Стягнуто з Держави України за рахунок Державного бюджету України, головним розпорядником яких є Державна судова адміністрація України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з бюджетної програми КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів на користь ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду за період з 6.10.2021р. по 31.08.2023р. в сумі 459 320,36грн.. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті.

В апеляційній скарзі Одеський окружний адміністративний суд просить рішення суду скасувати в частині визнання протиправними дій Одеського окружного адміністративного суду щодо нарахуванні та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 6.10.2021р. по 31.08.2023р., виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні в цій частині позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Держави України за рахунок Державного бюджету України, головним розпорядником яких є Державна судова адміністрація України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з бюджетної програми КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів на користь ОСОБА_1 недоотриману суддівську винагороду за період з 6.10.2021р. по 31.08.2023р. в сумі 459 320,36грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті, апелянтом не оскаржується, то суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах апеляційної скарги та надає йому правової оцінку в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду в частині визнання протиправними дій Одеського окружного адміністративного суду щодо нарахуванні та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 6.10.2021р. по 31.08.2023р., виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102грн. та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня відповідного року на іншу розрахункову величину, яка ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» за №1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2 102грн.) є неправомірною, а тому наявні законні підстави для задоволення вимог. При цьому, суд першої інстанції вважав, що в даному випадку Одеський окружний адміністративний суд вчинив протиправні дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 6.10.2021р. по 31.08.2023р., виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102грн..

Проте, судова колегія не може погодитись із висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій Одеського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 6.10.2021р. по 31.08.2023р., виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102грн., оскільки вказаного висновку суд дійшов помилково, без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку із чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що Указом Президента України від 6.10.2021р. за №500/2021 «Про призначення суддів» постановлено призначити на посаду судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 .

Позивачка перебуває на посаді судді Одеського окружного адміністративного суду з 6.10.2021р. по теперішній час.

В період з 6.10.2021р. по 31.07.2023р. позивачці здійснювалась виплата суддівської винагороди із застосуванням базового розміру посадового окладу судді із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2 102грн.. Вказане підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Позивачка вважає такі дії відповідачів протиправними, незаконними та такими, що порушують її права, у зв`язку із чим звернулась в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з урахуванням підстав, за якими апелянт просить його скасувати, судова колегія виходить з наступного.

Так, приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.130 Конституції України встановлено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Судова колегія зазначає, що в даному випадку апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції тільки в частині вимог щодо визнання протиправності дій Одеського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 6.10.2021р. по 31.08.2023р., виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102грн., а тому апеляційний суд розглядає справу тільки в межах апеляційної скарги та не надає оцінку рішенню суду першої інстанції щодо інших вимог.

Так, приписами ч.3,4 ст.148 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» за №1402-VIII (надалі Закон №1402-VIII) чітко визначено, що Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення усіх інших судів, окрім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів; функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління ДСА України.

У відповідності до ст.149 Закону №1402-VIII суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Згідно з ч.1,2 ст.22 Бюджетного кодексу України, за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Головними розпорядниками бюджетних коштів є Державна судова адміністрація України.

Положеннями п.2,4 ч.5 ст.22 Бюджетного кодексу України передбачено, що головний розпорядник бюджетних коштів: організовує та забезпечує на підставі Бюджетної декларації (прогнозу місцевого бюджету) та плану діяльності на середньостроковий період складання проекту кошторису та бюджетного запиту і подає їх Міністерству фінансів України (місцевому фінансовому органу); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

За правилами ч.1 ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Відповідно до п.1 Положення про Державну судову адміністрацію України, що затверджене рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019р. за №141/0/15-19, Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом.

Державна судова адміністрація України здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади з метою створення належних умов функціонування судів і діяльності суддів (п.2 Положення).

Відповідно до п.3 Положення, територіальні управління Державної судової адміністрації України є територіальними органами Державної судової адміністрації України.

Зважаючи на наведені положення ст.148,149 Закону №1402-VIII у зіставленні з положеннями ч.1,2,5 ст.22, ч.1 ст.23 Бюджетного Кодексу України, виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є Державна судова адміністрація України.

Територіальний орган Державної судової адміністрації України здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які Державна судова адміністрація України затвердила у його кошторисі на відповідний рік.

Докази, що у спірних правовідносинах ДСА здійснили свої повноваження для забезпечення виплати позивачці суддівської винагороди обчисленої із урахуванням прожиткового мінімуму величиною 2 684грн., відсутні.

Відтак, невиплата позивачці суддівської винагороди в повному обсязі пов`язана із діяльністю Державної судової адміністрації України як головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності усіх судів (крім Верховного Суду, ст.148 Закону №1402-VIII) як суб`єкта владних повноважень, бездіяльністю якого порушено права позивачки.

Із урахуванням статусу Державної судової адміністрації України як головного розпорядника бюджетних коштів та учасника бюджетного процесу у питаннях фінансування судової системи Верховний Суд у постанові від 24 вересня 2020р. (справа №280/788/19) дійшов висновку про правильність рішення судів у спорі «щодо розміру суддівської винагороди», яким зобов`язано Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування розпорядника коштів нижчого рівня з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого для виконання рішень судів на користь суддів, для проведення виплати судді недоотриманих сум суддівської винагороди.

Із урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що в даному випадку відсутні протиправні дії Одеського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 6 жовтня 2021р. по 31 липня 2023р., виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, тобто 2 102грн..

Враховуючи вищевказане, судова колегія приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги Одеського окружного адміністративного суду та скасування судового рішення в частині визнання протиправними дій Одеського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 6.10.2021р. по 31.08.2023р., виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102грн. та прийняття в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні зазначених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 317, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеського окружного адміністративного суду задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024р. в частині визнання протиправними дій Одеського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 6.10.2021р. по 31.08.2023р., виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102грн. скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволені зазначеної позовної вимоги.

В інший частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко