Справа № 460/27303/23
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2024 року м. Рівне №460/27303/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

29.11.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо неправильного нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2017 - 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 та зобов`язання донарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2017 - 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017.

Ухвалою від 30.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з огляду на те, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме з пропуском строку звернення до суду без заяви про поновлення такого пропущеного строку з доказами поважності причин його пропуску.

Ухвалою від 14.12.2023 позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу суду першої інстанції від 14.12.2023 скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно супровідного листа від 20.05.2024 справа №460/27303/23 повернута до Рівненського окружного адміністративного суду 29.05.2024.

Ухвалою від 30.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/27303/23; розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у строки, визначені статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з позовною заявою, вимоги ґрунтуються на тому, що при звільненні відповідач нарахував і виплатив позивачу грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2017 - 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення, яке всупереч вимог законодавства, було обраховане, не з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. Оскільки відповідач в добровільному порядку перерахунок компенсації не здійснює, позивач просить покласти на нього такий обов`язок в судовому порядку.

Згідно з відзивом на позовну заяву, військова частина НОМЕР_1 позовних вимог не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що скасування в судовому порядку пункту 6 постанови №103 не впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку грошового забезпечення. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 (в редакції до 24.02.2018) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України №1038 від 28.10.2020, яка застосовується з 01.10.2020, внесено зміни до Постанови №704, якою примітки до додатка 14 викладено в новій редакції. Таким чином, зміст приміток до Додатків 1 та 14 приведено у відповідність до норм пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704. Окремо, сторона відповідача зауважила на тому, шо пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 у редакції постанови №481 від 12.05.2023 визначає правила обчислення грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із використанням показника арифметичного значення прожиткового мінімуму у розмірі - 1762,00 грн.

Дослідженими у справі доказами судом встановлено таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2023 №163 військовослужбовця військової служби за контрактом молодшого сержанта ОСОБА_1 , начальника радіостанції Р-142Н взводу зв`язку польового вузла зв`язку, звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( по особовому складу) від 05.06.2023 № 282-РС у запас за підпунктом "г" (через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не виявили бажання продовжувати військову службу)) відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» велено вважати таким, що 09.06.2023 справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цим же наказом ОСОБА_1 з 09 червня 2023 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з продовольчого забезпечення з 10 червня 2023 року. Констатовано, що вислуга років у Збройних Силах України становить: календарна 11 років 08 місяців 24 дні; пільгова - 3 роки 02 місяці 28 днів: загальна - 14 років 11 місяців 22 дні.

Також наказом велено виплатити грошову компенсацію за 28 (двадцять вісім) діб невикористаної відпустки за 2022 рік та за 15 (п`ятнадцять) діб не використаної відпустки за 2023 рік.

Крім цього, наказано виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку тривалістю 98 (дев`яносто вісім) діб за 2017 - 2023 роки, передбачену пунктом 19 статті 10-1 Закону країни «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та пункту 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до довідки №39/928, що видана 13.06.2024 військовою частиною НОМЕР_2 , розмір грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 2017-2023 роки ОСОБА_1 визначався з грошового забезпечення в сумі 22902,75 грн, до якого входили: оклад за військовим званням 670,00 грн.. оклад за посадою - 2910,00 грн., надбавка за вислугу років 35% - 1253,00 грн., надбавка за особливості проходження служби 65% - 3141,45 грн. , премія 513% - 14928,30 грн. Відповідно до цього загальний розмір компенсації склав 74815,65 грн., в тому числі за 2017 рік - 10687,95 грн (22902,75/30х14); за 2018 рік - 10687,95 грн (22902,75/30х14); за 2019 рік -- 10687,95 грн (22902,75/30х14); за 2020 рік - 10687,95 грн (22902,75/30х14); за 2021 рік - - 10687,95 грн (22902,75/30х14); за 2022 рік - 10687,95 грн (22902,75/30х14); за 2023 рік -.- 10687,95 грн (22902,75/30х14).

Вказаний розмір компенсації ОСОБА_1 вважає заниженим, так як він обрахований з грошового забезпечення, яке визначене не виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017.

Також слід зауважити на тому, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 у справі №460/19070/23, яке набрало законної сили 03.05.2024, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 . Визнано протиправною бездіяльність і зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, та множенням на вiдповiдний тарифний коефiцiєнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017, з урахуванням раніше виплачених сум; за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, та множенням на вiдповiдний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017, з урахуванням раніше виплачених сум; за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення вiйськовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017, з урахуванням раніше виплачених сум; за період з 01.01.2023 по 19.05.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення вiйськовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017, з урахуванням раніше виплачених сум. Також відповідно до розмiрів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, на 02.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023 (відповідно) та множенням на відповiдний тарифний коефiцiєнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017, зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік. У задоволенні позовних вимог щодо визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення за період з 20.05.2023 по 09.06.2023 (дата звільнення з військової служби), виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт, відмовлено оскільки з 20.05.2023 та станом на дату звільнення позивача з військової служби пункт 4 Постанови №704 діє в редакції постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12.05.2023, що передбачає іншу величну ніж прожитковий мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня відповідного календарного року, для обрахунку розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб (https://reestr.court.gov.ua/Review/ 118111620).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише; на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військово-службовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що грошове забезпечення військово-службовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 4 постанови №704 (в редакції, чинній на момент її прийняття) було передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Разом з тим, 21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103, пунктом 6 якої внесено зміни до ряду постанов, в тому числі і до постанови №704.

Так, постановою №103 пункт 4 постанови №704 було викладено в такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Згідно з абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» №2246-VIII від 07.12.2017 станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатної особи складав 1762,00 грн.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» №2629-VIII від 23.11.2018 було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

За наведеного, у 2018 та 2019 роках, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення базової величини - 1762,00 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт і залишалися незмінними.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», тобто той пункт, яким в тому числі викладено в новій редакції пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 (https://reestr.court.gov.ua/ Review/87361222).

З огляду на вказане, з дати набрання вказаним судовим рішенням законної сили, тобто з 29.01.2020, була відновлена дія пункту 4 постанови №704 у первісній редакції.

Водночас, 12.05.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704». Зазначена Постанова набрала чинності 20.05.2023, є чинною та по-іншому врегульовує відповідні правовідносини.

Так, пунктом 1 Постанови №481 приписано скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Також пунктом 2 указаної Постанови внесено зміну до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року, виклавши абзац перший в такій редакції: «4.Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Таким чином, на день звільнення ОСОБА_1 з військової служби, тобто на 09.06.2023, розмір його посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням визначалися шляхом множення розрахункової величини - 1762 гривні на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14 Постанови №704.

Пунктом 14 статті 10-1 Закону №2011-XII (у редакції, яка діяла на звільнення позивача з військової служби) визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (у відповідній редакції), у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

При цьому грошове забезпечення за період наданої відпустки або розмір грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки у рік звільнення обчислюється з такого розрахунку: тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - 2,5 календарних дня; тим, які мають вислугу від 10 до 15 календарних років, - 2,9 календарних дня; тим, які мають вислугу від 15 до 20 календарних років, - 3,3 календарних дня; тим, які мають вислугу 20 і більше календарних років, - 3,8 календарних дня. Одержана в результаті обчислення тривалість відпустки округлюється в бік збільшення до повного дня. Грошове забезпечення за період відпустки виплачується до дня закінчення відпустки включно на підставі наказу командира військової частини.

Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення.

Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

В свою чергу, за пунктом 2 розділу I згаданого Порядку до щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:

посадовий оклад;

оклад за військовим званням;

надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

підвищення посадового окладу;

надбавки;

доплати;

винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;

премія.

З довідки №39/928, яка видана 13.06.2024 військовою частиною НОМЕР_2 , вбачається, що розмір грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 2017-2023 роки ОСОБА_1 визначено з суми його грошового забезпечення за останньою займаною штатною посадою. Здійснюючи розрахунок суми грошової компенсації, відповідач виходив з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та таких щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби та премія, право на які у відповідних розмірах позивач набув на дату звільнення.

Оскільки на дату звільнення, тобто на 09.06.2023, розміри посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням визначалися шляхом множення розрахункової величини - 1762 гривні на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 та 14 Постанови №704, то жодних правових підстав для нарахування позивачу грошової компенсації за невикористану додаткову, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, обрахованих як добуток розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та значення відповідного тарифного коефіцієнта, немає.

Таким чином, відповідач у повній відповідності до вимог чинного на той час законодавства провів нарахування і виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 2017-2023 роки.

Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо неправильного нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2017 - 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 та зобов`язання донарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку за 2017 - 2023 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17 липня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Н.В. Друзенко