Справа № 140/19523/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/19523/23 пров. № А/857/24282/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РЕСУРС" на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року у справі №140/19523/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РЕСУРС" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

суддя в 1-й інстанції Андрусенко О. О.,

дата ухвалення рішення 14 листопада 2023 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОГ РЕСУРС" звернулося в суд з позовом до відповідача Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18 квітня 2023 року №258/33-00-23-02.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, в редакції Закону від 12 травня 2022 року №2260-ІХ (з подальшими змінами та доповненнями) прийнятий з метою унормування правовідносин (щодо сплати податків, подання звітності, реєстрації податкових накладних тощо), які виникли починаючи з 24 лютого 2022 року, зазначеним пунктом, зокрема врегульовано порядок подання звітності звітним (податковим) періодом якої є 2021 рік, граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року. З набранням чинності Закону України від 12 травня 2022 року №2260-ІХ врегульовано питання граничного строку подання податкової звітності, зокрема, і граничний термін подання якої припадав на період починаючи з 24 лютого 2022 року, а також звільнення від відповідальності за несвоєчасну подачу такої звітності, за умов, визначених цією статтею. Тобто, за нормами Закону від 12 травня 2022 року №2260-ІХ платники податків зобов`язані забезпечити подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року, однак саме тої звітності, про яку мова йде у п.69.1 ПК України. В той час, як актом перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, встановлено несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції за 2020 рік в строк до 01 жовтня 2021 року, що не підпадає під регулювання вказаним вище пунктом ПК України. Тобто, порушення було вчинено до 24 лютого 2022 року на час його вчинення повноцінно діяв «карантинний мораторій» на застосування штрафів. Таким чином, внесені зміни до вказаного п.69 розділу XX «Перехідні положення» ПК України стосуються подання платником податків звітності за період з 24 лютого 2022 року та саме на перевірки щодо порушення порядку подання звітності за такий період розповсюджується дія даного пункту щодо незастосування мораторію. Контролюючий орган зазначає, що норми пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України перебувають у колізії із нормами п.52.1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, яка полягає у тому, що у податкового органу є право застосовувати санкції за будь-які порушення, починаючи з 27 травня 2022 року, незважаючи на випадки незастосування відповідальності, зазначені у п.52.1 підрозділу 10 розділу XX ПК України. При цьому, п.52.1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, яким запроваджено звільнення від санкцій за несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції протягом дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), є чинним, його дію не зупинено, тобто ця норма не скасована та не зазнала змін, неконституційною не визнавалася, є чинною, а тому підлягає застосуванню. З врахуванням наведеного вище вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 18 квітня 2023 року №258/33-00-23-02 є протиправним та підлягає скасуванню, тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що звіт про контрольовані операції за 2020 рік повинен був бути поданий не пізніше 26 травня 2022 року включно, внаслідок чого, позивач був би звільнений від застосування штрафних санкцій за несвоєчасне подання звіту, однак позивачем лише 24 листопада 2022 року подано Звіт про контрольовані операції за 2020 рік (реєстраційний номер ), тобто у період дії Закону №2260-ІХ, яким поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, у тому числі щодо порушення граничних строків подання звіту про контрольовані операції, (граничний термін виконання яких припадає на період до 24 лютого 2022 року), а отже з порушенням строків, визначених законодавством. Звертає увагу на те, що контролюючий орган має право застосувати до позивача штрафні санкції за несвоєчасне подання Повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2020 рік у строк до 01 жовтня 2021 року починаючи з 27 травня 2022 року до 24 листопада 2022 року (дата подання звіту), тобто із пропуском 182 к.д. та прийняти оскаржуване податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних штрафних санкцій в розмірі 382 564,00 грн (розрахунок: 182 к.д.*2102,00 грн (розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 01 січня податкового (звітного) року)). Додатково зауважує, що з 27 травня 2022 року, поки діє воєнний стан, звільнення від відповідальності платника податків за несвоєчасне виконання обов`язків, передбачені п.69 «Перехідних положень» ПК України, а не дією пункт 52-1 «Перехідних положень» кодексу. Норма пункту 52-1 підрозділу10 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ щодо незастосування штрафів в зв`язку з мораторієм, тимчасово, не застосовується з 27 травня 2022 року. Враховуючи вище викладене, за результатами перевірки ТОВ "ВОГ РЕСУРС" встановлено порушення вимог підпункту 39.4.2 п.39.4 статті 39 ПК України, а саме: несвоєчасно подано звіт про контрольовані операції за 2020 рік у строк до 01 жовтня 2021 року. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Західним МУ ДПС по роботі з ВПП на підставі довідки від 15 лютого 2023 року №729/6/33-00-11, виданої Західним МУ ДПС по роботі з ВПП, головним державним інспектором відділу контролю міжнародної діяльності управління трансфертного ціноутворення Західного МУ ДПС по роботі з ВПП на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.15 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України та відповідно до наказу Західного МУ ДПС по роботі з ВПП від 02 лютого 2023 року № 37 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ ВОГ РЕСУРС (), з питань дотримання вимог підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України, в частині несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції за 2020 рік в строк до 01 жовтня 2021 року, за результатами якої складено акт від 13 березня 2023 року №123/33-00-23-02/43258487.

Перевіркою встановлено, що позивачем порушено підпункт 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України, а саме: несвоєчасно подано звіт про контрольовані операції за 2020 рік.

На підставі зазначеного вище акту перевірки Західним МУ ДПС по роботі з ВПП 18 квітня 2023 року прийнято ППР №258/33-00-23-02, яким до позивача за порушення пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України (за несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції за 2020 рік) застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 382564,00 грн. До вказаного ППР відповідачем складено розрахунок штрафних (фінансових) санкцій.

03 травня 2020 року позивачем було подано скаргу на вказане ППР, яка рішенням ДПС України від 30 червня 2023 року №17486/6/99-00-06-03-01-06 залишена без задоволення, а ППР від 18 квітня 2020 року №258/33-00-23-02 без змін.

Вважаючи вищевказане ППР протиправним, позивач звернувся у суд з цим позовом.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ ВОГ РЕСУРС допущено порушення підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України, останнє не скористалось наданим підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України та наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року №225 правом підтвердити неможливість у строки встановлені ПК України подати звіт про контрольовані операції за 2020 рік, за що починаючи з 27 травня 2022 року підлягало притягненню до фінансової відповідальності відповідно до положень пункту 120.6 статті 120 ПК України, а тому підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2023 року №258/33-00-23-02 відсутні.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з пп.20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, серед іншого проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому, відповідно до пп.75.1.2 пункту 75 статті 75 ПК України документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 79.2 статті 79 ПК України визначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Згідно з пп.78.1.15 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу.

За змістом пп.39.2.1.7 пункту 39.2 статті 39 ПК України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 (крім операцій, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні) і 39.2.1.5 цього підпункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Матеріалами справи стверджується, що ТОВ ВОГ РЕСУРС здійснювало у 2020 році контрольовані операції на суму 394413757,00 грн, в тому числі: MARSHELL OIL LLP (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) на суму 179975054,00 грн, KUFFRY ASSET HOLDINGS LIMITED LLC (Британські Вінгірські Острови) на суму 147797042,00 грн, PETROLEUM TRADING GROUP SA (Швейцарія) на суму 66641661,00 грн, що підтверджується Актом перевірки від 13 березня 2023 року №123/33-00-23-02/43258487.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, спору стосовно того, що господарські операції підпадають під контрольовані немає, відтак у платника податків відповідно до положень ПК України виник обов`язок подати інформацію про такі у встановленому порядку та визначені строки.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з підпунктом 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України (в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, звіт про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній. Звіт про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній подаються центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України Про електронні документи та електронний документообіг та Про електронні довірчі послуги.

Зі змісту вищевказаного акту перевірки вбачається, що ТОВ ВОГ РЕСУРС подало звіт про контрольовані операції за 2020 рік (реєстраційний номер ) 24 листопада 2022 року, при тому, що датою виникнення у позивача обов`язку щодо подання звіту про контрольовані операції за 2020 рік є 30 вересня 2021 року, а з урахуванням усіх обставин, які впливали на внесення змін до ПК України до 26 травня 2022 року.

Даючи правову оцінку покликання позивача на неможливість застосування штрафних санкцій з огляду на перехідні положення ПК України на період дії карантину суд першої інстанції правильно зазначив про їх безпідставність з огляду на наступне.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17 березня 2020 року № 533- IX (далі - Закон № 533- IX).

У зв`язку із набранням чинності Закону №533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року № 540-IX та Закону України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)) підрозділ 10 розділу XX Перехідні положення ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчиненні відповідні порушення: з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідний період.

Необхідно зазначити, що карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року.

Постановою від 27 червня 2023 року № 651 Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану від 3 березня 2022 року №2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX Перехідні положення ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Зокрема, підпунктами 69.9 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України (в редакції, чинній станом на дату фактичного подання звіт про контрольовані операції за 2020 рік (24.11.2022), із змінами, внесеними згідно із Законом № 2719-IX від 03.11.2022) для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:

дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 та 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;

строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені;

строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки;

строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 цього Кодексу.

Аналіз змісту абзацу 1 пункту 69.9 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України дає підстави для висновку про те, що перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не зупиняється щодо дотримання строків подання звітності, при тому, конструкція у тому числі у даній нормі права передбачає, що законодавець її використав саме для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного, однак таке вживання не означає, що лише щодо такого виду звітності не зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 3 Розділу ІІ Закону України від 03.03.2022 №2118-ІХ було встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, будь-яка звітність, крім податкової, подання якої вимагається відповідно до норм чинного законодавства, подається з урахування строків, визначених пунктом 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України.

Відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України (в редакції Закону України від 24.03.2022 №2142-ІХ) у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що платники податків, які не мають можливості своєчасного виконання податкового обов`язку, повинні забезпечити виконання податкового обов`язку протягом 6 місяців після припинення або скасування правового режиму воєнного стану.

У подальшому Верховна Рада України прийняла Закон України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX).

У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону № 2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції:

У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.

Платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня переходу таких платників на застосування особливостей оподаткування єдиним податком третьої групи за ставкою 2 відсотки за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з дня переходу на систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування єдиним податком за ставкою 2 відсотки.

У разі самостійного виправлення платником податків у податкових періодах до 25 липня 2022 року, з дотриманням порядку, вимог та обмежень, визначених статтею 50 цього Кодексу, помилок, що призвели до заниження податкового зобов`язання у звітних (податкових) періодах, що припадають на період дії воєнного стану, такі платники звільняються від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, та пені.

Платники податку на додану вартість, тимчасово, до припинення або скасування воєнного стану, не мають права на подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, передбаченого пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди до лютого 2022 року із показниками на зменшення податкових зобов`язань та/або декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів і щодо подання звітності звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 27 травня 2022 року за умови подання податкової звітності до 20 липня 2022 року.

При цьому, пп.69.1 пункту 69 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України (у редакції Закону України від 12.05.2022 №2260-ІХ) також було введено у дію нове правило, згідно з яким платники податків, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.

З наведеного вище можна дійти висновку про те, що з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України.

З огляду на наведене вище правове регулювання спірних правовідносин колегія суддів зазначає, що платник податків звільняється від відповідальності за неподання звіту про контрольовані операції за 2020 рік у період, а саме: з 01 березня 2020 року по 26 травня 2022 року.

Крім того, порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України був затверджений наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року №225 (далі Порядок №225).

Відповідно до п.3, 4, 6, 7 Порядку №225 процедурою набуття особою правового статусу платника податків, у якого відсутня можливість виконання податкового обов`язку, у якості обов`язкової передумови визначено подання платником податків до контролюючого органу відповідної заяви в довільній формі та документів у підтвердження викладених у цій заяві фактів, а у разі невчинення платником означеного діяння такий платник у силу застереження пункту 7 Порядку №225 вважається таким, що має можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені Податковим кодексом України або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у період до 27 травня 2022 року заяв та відповідних документів (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку; прийнятого контролюючим органом рішення щодо неможливості виконання платником податків ТОВ ВОГ РЕСУРС податкового обов`язку не надано.

Доказів на спростування цих обставин апелянтом не подано, а судом таких не здобуто.

Матеріалами справи стверджується, що 24 листопада 2022 року позивачем подано Звіт про контрольовані операції за 2020 рік (реєстраційний номер ), тобто у період дії Закону №2260-ІХ, яким поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок, у тому числі щодо порушення граничних строків подання звіту про контрольовані операції, (граничний термін виконання яких припадає на період до 24 лютого 2022 року), а отже з порушенням строків, визначених законодавством.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОГ РЕСУРС" правомірно притягнуто до відповідальності за порушення підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статі 39 ПК України та застосовано штрафні санкції відповідно до пункту 120.6 статті 120 ПК України.

Згідно з п.120.6 ст.120 ПК України несвоєчасне подання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення, та/або глобальної документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файлу), та/або звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній, та/або повідомлення про участь у міжнародній групі компаній або несвоєчасне декларування контрольованих операцій у поданому звіті відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Як зазначено вище, Законом №2260-ІХ, який набрав чинності 27 травня 2022 року поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.

Так, зі змісту розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, донарахованих сум податків, зборів (обов`язкових платежів) за порушення податкового законодавства за результатами перевірки вбачається, що Товариству нараховано 382564,00 грн штрафних санкцій, а саме: кількість днів несвоєчасного декларування становить 182 дні, тобто з 27 травня 2022 року по 24 листопада 2022 року (дата подання звіту про контрольовані операції) х розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня податкового (звітного) року 2102,00 грн. Таким чином, оскаржуваним ППР від 18 квітня 2023 року №258/33-00-23-02 до позивача за порушення пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 ПК України (за несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції за 2020 рік) застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 382564,00 грн

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ ВОГ РЕСУРС допущено порушення підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України, останнє не скористалось наданим підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України та наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 правом підтвердити неможливість у строки встановлені ПК України подати звіт про контрольовані операції за 2020 рік, за що починаючи з 27 травня 2022 року підлягало притягненню до фінансової відповідальності відповідно до положень пункту 120.6 статті 120 ПК України, а тому підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2023 року №258/33-00-23-02 відсутні.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РЕСУРС" залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року у справі №140/19523/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 17 липня 2024 року.