Справа № 480/13655/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою, і просить суд:
- визнати протиправною відмову ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області щодо не зарахування до календарної вислуги років полковника міліції ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ трудового стажу за період з 03 лютого 2015 року по 27 травня 2020 року (період вимушеного прогулу у зв`язку із незаконним звільненням) та з 28 травня 2020 року по 08 листопада 2023 року (після поновлення па посаді на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №818/716/15 та звільнення за п.64 пп."а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ);
- зобов`язати ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області зарахувати трудовий стаж полковника міліції ОСОБА_1 за період з з 03 лютого 2015 року по 27 травня 2020 року (період вимушеного прогулу у зв`язку із незаконним звільненням) та з 28 травня 2020 року по 08 листопада 2023 року (після поновлення па посаді на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду у справі №818/716/15 та звільнення за п.64 пп."а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ) включно до календарної вислуги років.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що період з 03.02.2015 по 27.05.2020 та з 28.05.2020 по 08.11.2023 є вимушеним прогулом позивача внаслідок незаконного звільнення (що підтверджено рішенням суду від 27.05.2020 у справі №818/716/15). З огляду на зазначене, вважає протиправним не зарахування відповідачем до його календарної вислуги років трудовий стаж за вказаний період. При цьому, зазначає, що подальша зміна правового регулювання порядку проходження служби в органах поліції, яка визначена Законом України "Про Національну поліцію", в межах спірних правовідносин не може позбавляти його права на зарахування періоду вимушеного прогулу до трудового стажу, оскільки такий прогул не залежав від його волевиявлення та був безпосередньо спричинений незаконним рішенням УМВС України в Сумській області щодо звільнення його зі служби.
Ухвалою суду від 28.12.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення.
У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, зазначає, що з 07.11.2015 працівники міліції не виконували та не могли виконувати завдання та функції міліції згідно Закону України "Про міліцію", оскільки цей закон з 07.11.2015 втратив чинність, органи міліції були ліквідовані, а посади начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) скорочено. Враховуючи викладене, правові підстави для зарахування до вислуги років періоду після 06.11.2015 відповідно до статті 17 Закону № 2262-ХІІ відсутні, оскільки 06.11.2015 служба в органах внутрішніх справ була згідно закону припинена, а посади начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) скорочено. Закон не передбачає у жодний спосіб можливість продовження працівниками міліції служби в органах внутрішніх справ після 06.11.2015. Зарахування до вислуги років служби в органах внутрішніх справ з 07.11.2015 за жодних обставин законодавством не передбачено. (а.с.60-65)
У відповіді на відзив позивач підтримує позовні вимоги та просить суд задовольнити їх повністю. Зокрема зауважує, що до вислуги років зараховуються всі роки без виключень, при цьому нормами чинного законодавства не передбачено виключення з трудового стажу осіб періоду, які за рішенням суду визнані вимушеним прогулом. З урахуванням наведеного факт поновлення ОСОБА_1 , на посаді означає, що у період вимушеного прогулу позивач проходив службу в органах внутрішніх справ. Оскільки позивача судом поновлено з дня наступного за днем звільнення, облік трудового стажу роботи на відповідній посаді, обрахування вислуги років мають здійснюватись з дня поновлення особи на посаді. (а.с. 68-72)
Відповідачем подано заперечення, в яких просить відмовити у задоволені позовних вимог, з огляду на те, що правові підстави для зарахування до вислуги років періоду після 06.11.2015 відповідно до статті 17 Закону № 2262-ХП відсутні, оскільки 06.11.2015 служба в органах внутрішніх справ була згідно закону припинена, а посади начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) скорочено. Закон не передбачає у жодний спосіб можливість продовження працівниками міліції служби в органах внутрішніх справ після 06.11.2015. (а.с.76-78)
Ухвалою суду від 18.06.2024 залучено до участі у розгляді справи в якості відповідача
Міністерство внутрішніх справ України та надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
05.07.2024 МВС України подано відзив в якому, заперечує проти заявлених позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки в Україні служба в органах внутрішніх справ мала місце відповідно до Закону України "Про міліцію" лише по 06.11.2015, як і посади начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які також існували по 06.11.2015, будь-які інші періоди після 06.11.2015 не підлягають зарахуванню до вислуги років. Зарахування до вислуги років періодів неіснуючої в Україні після 06.11.2015 служби в органах внутрішніх справ на посадах начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які на виконання вимог Закону України "Про Національну поліцію" було скорочено, не відповідатиме умовам, визначених Законом № 2262-ХІІ. (а.с.136-140)
Позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив, у якому підтримує позовні вимоги та просить суд задовольнити їх повністю. (.а.с.150-154)
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
Наказом Міністра внутрішніх справ України Аваковим А.Б №119о/с від 30.01.2015, ОСОБА_1 , звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України (із постановленням на військовий облік) згідно з п.п.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади" та з посиланням на пункт 62 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с.24)
На підставі вказаного наказу, 02.02.2015 начальником Управління МВС України в Сумській області ОСОБА_2 видано наказ №34 о/с аналогічного змісту щодо звільнення позивача з органів внутрішніх справ (а.с.25)
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 у справі №818/716/15 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними та скасовані накази Міністерства внутрішніх справ України №119о/с від 30.01.2015 та Управління МВС України в Сумській області №34 о/с від 02.02.2015 в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 , з органів внутрішніх справ. Поновлено на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області з 03 лютого 2015 року. (а.с.26-33)
16 червня 2020 року Міністром внутрішніх справ України видано наказ №455 о/с, яким поновлено ОСОБА_1 , на посаді начальника Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України в Сумській області. (а.с. 35)
Наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області від 29.05.2020 №2 о/с позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас, за п.64 "а" (за віком) відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.01.2021 у справі №480/3868/20, наказ УМВС України в Сумській області №2о/с від 29.05.2020 про звільнення ОСОБА_1 , з органів внутрішніх справ за віком визнано протиправним та скасовано. (а.с.36-39)
На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.01.2021 у справі №480/3868/20 головою ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області 27.05. 2021 видано наказ №2 о/с, яким наказ №2 о/с від 29.05.2020 про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за віком скасовано. (а.с.40)
Наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області від 13.08.2021 №4 о/с ОСОБА_1 , звільнено з органів внутрішніх справ у запас, за п.64 "а" (за віком) відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 у справі №480/9069/21, наказ УМВС України в Сумській області №4о/с від 13.08.2021 про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за віком визнано протиправним та скасовано. (а.с.41-43)
На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2021 у справі №480/9069/21, головою ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області 25.11.2022 видано наказ, яким скасовано наказ від 13.08.2021 №4 о/с про звільнення ОСОБА_1 , з органів внутрішніх справ за віком. (а.с.44)
Наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області від 09.01.2023 №1о/с ОСОБА_1 , звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п.64 "а" (за віком) відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі №480/1039/23, наказ УМВС України в Сумській області №1о/с від 09.01.2023 про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за віком визнано протиправним та скасовано. (а.с.45-48)
На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №480/1039/23 відповідачем видано наказ №2о/с від 08.09.2023, яким наказ №1о/с від 09.01.2023 про звільнення ОСОБА_1 , з органів внутрішніх справ за віком скасовано. (а.с.49)
Наказом УМВС України в Сумській області №3 о/с від 08.11.2023, ОСОБА_1 , звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п.64 "а" (за віком) відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. (а.с.52)
Позивач звернувся до з письмовим зверненням про надання інформації та документів, щодо зарахування до загального трудового стажу служби в органах внутрішніх справ. У відповідь на звернення, відповідач листом від 05.12.2023 №12/Т-288лк повідомив про відсутність правових підстав для зарахування періодів та часу служби в органах внутрішніх справ до вислуги років. (а.с.53-54)
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина 6 статті 43 Конституції України: Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Пункт 1 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII): цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім:
1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування;
2) частини сьомої статті 15 та частини п`ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.
Пункт 8 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII: з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.
Пункт 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII: Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.
Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.
Пункт 10 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII: працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.
Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.
Пункт 11 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII: Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.
Пункт 4 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII: До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Підпункт "г" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114): Особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.
Суд, аналізуючи приписи пункту 9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII, зауважує, що працівнику міліції, який виявив бажання проходити службу в поліції, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону, гарантоване право бути прийнятим на службу до поліції за умови його відповідності вимогам до поліцейських та надання згоди на призначення на дану посаду, або у разі успішного проходження конкурсу.
Проте, надання згоди працівником міліції на призначення на посаду в органі поліції, неможливе без його обізнаності із переліком усіх наявних вакантних посад в даному органі.
Тобто, наданню згоди повинна була передувати пропозиція щодо призначення на відповідну посаду, а саме - ініціатива керівництва, оскільки згода особи, по своїй суті, є відповіддю на цю ініціативу, а наслідком такої згоди є призначення особи на посаду у відповідності до узгодженої пропозиції. Отже, особа, попереджена про звільнення внаслідок скорочення штатів, у цьому випадку не має можливості виявити ініціативу, і своє волевиявлення здійснює шляхом згоди на ініціативу керівництва.
Така ініціатива є обов`язковою, оскільки без неї не може бути встановлено наявність чи відсутність можливості подальшого використання особи на службі відповідно до підпункту "г" пункту 63 Положення.
Стосовно другого з наведених вище випадків - то необхідна ініціатива особи щодо участі в конкурсі. Спосіб виявлення такої ініціативи визначається порядком проведення конкурсу та може мати форму письмової заяви (рапорту).
Таким чином, лише в разі, якщо особа відмовилася від усіх пропозицій щодо зайняття посад і не подала заяви (рапорту) про участь в конкурсі на зайняття посад, виникають підстави для застосування пункту 10 розділу XI Закону №580-VІІІ і звільнення особи за скороченням штатів.
Слід зауважити, що Верховний Суд України в постанові від 28 жовтня 2014 року у справі №21-484а14 визначив правову позицію, за якою встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.
Отже з підстав викладеного суд вважає, що звільняючи позивача на підставі пункту 64 "г" Положення за скороченням штатів, не запропонувавши йому іншої посади у новоствореному органу поліції, не дослідивши можливість використання останнього на службі в поліції, відповідач допустив порушення вимог діючого законодавства, що є підставою для скасування оскаржуваного наказу та поновлення позивача на роботі.
Також, суд вважає, посилання відповідача на те, що з 07.11.2015 органи міліції припинили здійснення функцій, покладених Законом України "Про міліцію", є недоречними.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ", постановлено ліквідувати УМВС України у Сумській області та утворити Головне управління Національної поліції у Сумській області.
Як вбачається з аналізу постанов Кабінету Міністрів України від 02.03.2015 № 641 та від 16.03.2015 № 730, а також норм Законів України "Про міліцію", "Про Національну поліцію", Положення про Національну поліцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877 та Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №878, фактично відбулося не припинення державою виконання функцій ліквідованого органу, а покладання виконання його функцій на інший новостворений орган.
Отже, в даному випадку мала місце не ліквідація, а реорганізація органів внутрішніх справ зі створенням нових територіальних органів НПУ, що неодноразово встановлено у численних судових рішеннях відносно відповідачів.
Отже, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.
Щодо зобов`язати відповідача зарахувати період з 03.02.2015 по 27.05.2020 та з 28.05.2020 по 08.11.2023 ОСОБА_1 , до трудового стажу, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей.
Пунктом 1 вказаного Порядку постановлено установити, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, серед іншого, служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду.
Згідно з пунктом 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, в разі незаконного звільнення працівника і поновлення його на попередній роботі запис про звільнення визнається недійсним. Стаж роботи особи, яка була незаконно звільнена, а потім поновлена, вважається безперервним і така особа вважається застрахованою особою.
Суд зазначає, що відповідач заперечує факт наявності у позивача вислуги років, виходячи з відсутності підстав для зарахування до вислуги років позивача період часу вимушеного прогулу з 03.02.2015 по 08.11.2023 (після поновлення на посаді судом та звільнення з органів внутрішніх справ через скорочення).
Суд зауважує, що за своєю суттю вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, але якби не винна поведінка власника або уповноваженого ним органу, то працівник міг би і надалі реалізовувати своє право на працю.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 у справі №818/716/15, що набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, встановлено факт незаконного звільнення позивача з органів внутрішніх справ на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2015 №119 о/с, визнано протиправним та скасовано цей наказ в частині звільнення позивача, а також поновлено його на посаді начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Сумській області з 03.02.2015.(а.с.26-33)
Частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, щосудове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаного вище рішення суду, відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 16.06.2022 № 455о/с позивача з 03.02.2015 поновлено на посаді начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Сумській області. А відповідно до наказу УМВС України в Сумській області від 08.11.2023 № 3 о/с його звільнено в запас (з постановкою на військовий облік). (а.с.34-35, 52)
При цьому, із змісту вказаних наказів вбачається, що ані наказ від 08.11.2023 № 3о/с, ані наказ міністра МВС України від 01.11.2023 №884 не містять інформацію про загальний трудовий стаж в органах внутрішніх справ на дату звільнення. (а.с.51-52)
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що стаж служби позивача в органах внутрішніх справ з урахуванням періоду його вимушеного прогулу, вважається безперервним.
Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 30.11.2022 у справі № 580/2613/19.
Суд зауважує, що неприпустимим є перекладати тягар помилки відповідача щодо протиправного звільнення позивач на останнього. Безпосередньо саме зарахування до вислуги років періоду вимушеного прогулу є однією з гарантій відновлення порушених незаконним звільненням прав працівника, а тому відповідний період вимушеного прогулу має зараховуватися до вислуги років.
Таким чином, трудових стаж позивача за період його вимушеного прогулу з 03.02.2015 по 27.05.2020 та з 28.05.2020 по 08.11.2023, підлягає зарахуванню до вислуги років позивача.
Отже, висновок відповідача про не зарахування періоду вимушеного прогулу позивача до вислуги років за період служби в органах внутрішніх справ (міліції) є помилковим та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1073,60 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко