Справа № 440/7154/24
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/7154/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", про визнання протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" (надалі також - ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг", позивач, боржник) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича (надалі також - відповідач), відповідно до якої просить: визнати протиправною і скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича ВП №75212588 винесеної 04.06.2024 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 10090414,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова про стягнення з боржника основної винагороди прийнята приватним виконавцем в порушення вимог пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки позивач підпадає під дію норм Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу". Заборгованість за виконавчим документом - наказом Господарського суду Полтавської області від 21.05.2024 у справі №917/704/23 - підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу". За вказаних обставин основна винагорода приватного виконавця не може бути стягнута під час виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 21.05.2024 у справі №917/704/23 в силу прямої норми Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано докази.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 залучено до участі у справі №440/7154/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, буд. 1, м.Київ, 04116, ).

У відзиві на позовну заяву /а.с. 69-73/ відповідач проти задоволення позову заперечував та зазначив, що 21.05.2024 Господарським судом Полтавської області на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 14.03.2024 та ухвали Східного апеляційного Господарського суду від 16.05.2024, які набрали законної сили 16.05.2024, видано наказ про стягнення з ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" 62277229,42 грн. - основного боргу, 16126290,51 грн - пені, 1630780,50 грн - 3% річних, 8151235,39 грн - інфляційних втрат, 11794847,70 грн - штрафу, 923756,99 грн. - судового збору.

04.06.2024 приватним виконавцем, за результатами розгляду заяви представника ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про примусове виконання виконавчого документа, у відповідності до вимог статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75212588, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження. Того ж дня, відповідно до приписів статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого Постановою КМУ від 8 вересня 2016 р. № 643 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 726), приватним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 04.06.2024 ВП №75212588.

Відповідач наголошує, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які договори врегулювання боргу за приписами Закон №1639-ІХ між ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" та "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Вказує, що за результатами розгляду листа ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" від 05.06.2024 щодо зупинення виконавчого провадження, листом від 05.06.2024 приватним виконавцем Крайчинським С.С. повідомлено, що пункт 15 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" вказує на суму, яка підлягає врегулюванню, і запропоновано ,оржнику надати інформацію з приводу сум які врегульовуються відповідно до процедур, зазначених у статтях 4, 5, 6 Закону № 1639-ІХ.

На що ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" листом від 05.06.2024 надано приватному виконавцю інформацію лише про 34083904,24 грн. основного боргу, які врегульовуються за приписами статті 4 Закону №1639. Документів, доказів та норм права які б давали можливість зупинити вчинення виконавчих дій на суму понад 34083904,24 грн., позивачем не визначено та не надано.

Зважаючи, що в матеріалах виконавчого провадження наявні докази того, що Законом №1639 у рішенні №917/704/23 може бути врегульовано 34083904,24 грн., стягнення цієї суми зупинено постановою від 07.06.2024 за приписами пункту 15 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", та відповідно за приписами статті 31 Закону №1403 підстав для стягнення винагороди з 34083904,24 грн відсутні. При цьому, доказів застосування Закону №1639 до суми 16126290,51 грн - пені, 1630780,50 грн - 3% річних, 8151235,39 грн - інфляційних втрат, 11794847,70 грн - штрафу, 923756,99 грн. - судового збору та 28193325,20 грн. основного боргу позивачем не надано.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.06.2024 у справі №917/704/23 відстрочено виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 14.03.2024 у справі №917/704/23 до 13.03.2025, у зв`язку з чим 11.06.2024 приватним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

Відповідач вважає правомірними дії щодо винесення постанови від 04.06.2024 ВП №75212588 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 10090414,05 грн.

04.07.2024 через підсистему "Електронний суд" надійшли пояснення третьої особи /а.с.63-66/, в яких представник ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" просить відмовити у задоволені позовних вимог. Вказує, що станом на 04.07.2024 договорів врегулювання боргу за приписами Закон № 1639-ІХ між позивачем та ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" укладено не було.

Звертає увагу суду, що вирішуючи питання застосування приписів п. 6 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", перш за все суди мають встановлювати обсяг заборгованості та спосіб врегулювання такої заборгованості за приписами Закону №1639.

Відповідно до статті 269 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" (ідентифікаційний код 43173310) пройшло державну реєстрацію юридичної особи та відповідно до відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним зареєстрованим видом діяльності товариства є: 35.23 Торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи /а.с. 13/.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №1581 від 29 листопада 2022 року ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" () відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу /а.с. 11 зворотній бік/.

21.05.2024 Господарським судом Полтавської області на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 14.03.2024 та ухвали Східного апеляційного Господарського суду від 16.05.2024, які набрали законної сили 16.05.2024, видано наказ про стягнення з ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" 62277229,42 грн. - основного боргу, 16126290,51 грн - пені, 1630780,50 грн - 3% річних, 8151235,39 грн - інфляційних втрат, 11794847,70 грн - штрафу, 923756,99 грн. - судового збору /а.с.76/.

04.06.2024 приватним виконавцем, за результатами розгляду заяви представника ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про примусове виконання виконавчого документа /а.с.74-75/, у відповідності до вимог статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75212588 /а.с.80-81/, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження.

Того ж дня, відповідно до приписів статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого Постановою КМУ від 8 вересня 2016 р. № 643 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 726), приватним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 04.06.2024 ВП №75212588 /а.с.81 зворотній бік - 82/.

Спірною постановою стягнуто з боржника основну винагороду у сумі 10090414,05 грн.

Не погодившись із правомірністю винесення постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від 04.06.2024 ВП №75212588, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірній постанові, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2020 року №1404-VІІІ /надалі - Закон №1404-VІІІ (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин)/.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1404-VІІІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати /частина третя статті 26 Закону №1404-VІІІ/.

Відповідно до статті 42 Закону №1404-VІІІ кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Частиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Пункт 15 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII установлює, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Частиною одинадцятою статті 35 Закону № 1404-VIII передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 15 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу". У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 15 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з таких підстав не підлягає.

За приписами пунктів 19, 20 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;

врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року № 1403-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - № 1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Статтею 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" від 14 липня 2021 року № 1639-IX (далі - Закон № 1639-IX) передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості за придбаний у НАК "Нафтогаз України" природний газ, послуги з його розподілу і транспортування та виключно на суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру.

Визначення реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (далі - Реєстр) міститься у статті 1 Закону 1639-IX та означає відкритий загальнодоступний перелік підприємств та організацій, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1639-IX обумовлює, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

За змістом частини другої статті 3 Закону № 1639-IX для включення до Реєстру суб`єкти ринку природного газу подають до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, заяву, до якої додаються відповідні документи. Рішення про включення або про відмову у включенні до Реєстру приймається Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та оприлюднюється на її офіційному веб-сайті.

Отже, пункт 6 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII визначає, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Відтак, передумовою застосування пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII слугує той факт, що боржник має статус суб`єкта, на якого поширюється дія Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №500/4626/22.

Матеріали справи свідчать та не заперечується сторонами, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №1581 від 29 листопада 2022 року ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" () відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу /а.с. 11 зворотній бік/.

Тобто на момент винесення (04.06.2024) оскаржуваної у цій справі постанови ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" перебувало у Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Як встановлено судом та підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" листом від 05.06.2024 вих.№90/1 /а.с.86 зворотній бік - 94/ надано відповідачу інформацію про те, що сума 34083904,24 грн врегульована приписами Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Зважаючи на отриману інформацію, відповідач постановою від 07.06.2024 зупинив вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області №917/704/23 від 21.05.2024 в межах суми стягнення 34083904,24 грн /а.с.98-99/.

Частинами першою та другою статті 31 Закону № 1403-VIII визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Приписами частини третьої статті 31 Закону № 1403-VIII обумовлено, що основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:

1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;

2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою статті 31 Закону № 1403-VIII передбачено, що основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з частиною п`ятою статті 31 Закону № 1403-VIII якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

В силу частини шостої статті 31 Закону № 1403-VIII основна винагорода, яка встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Абзацом 1 частини сьомої статті 31 Закону № 1403-VIII визначено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Суд зазначає, на підставі наказу Господарського суду Полтавської області від 21.05.2024 №917/704/23 про стягнення з ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" 62277229,42 грн. - основного боргу, 16126290,51 грн - пені, 1630780,50 грн - 3% річних, 8151235,39 грн - інфляційних втрат, 11794847,70 грн - штрафу, 923756,99 грн. - судового збору /а.с.76/ відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2024 ВП№75212588 /а.с.80/.

Загальна сума стягнення за вказаним наказом становить 100904140,51 грн.

Як слідує зі спірної постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 04.06.2024 відповідачем обраховано основну суму винагороди у розмірі 10090414,05 грн (10% від 100904140,51 грн).

Отже, відповідачем здійснено розрахунок розміру винагороди з суми - 100904140,51 грн.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VII виконавчий збір не стягується: за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Судовим розглядом встановлено та не заперечується учасниками справи, що сума основного боргу у розмірі 34083904,24 грн врегульована приписами Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

Таким чином судом встановлено, що відповідачем при визначені розміру основної винагороди було взято до обрахунку суму боргу у розмірі 34083904,24 грн, яка врегульована приписами Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", та за яку не стягується виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця.

Відтак, постанова приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від 04.06.2024 ВП №75212588 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

За рішенням від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 30280,00 грн. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати зі сплати судового збору у сумі 30280,00 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" (вул.Л.Толстого, буд.87, м.Лубни, Полтавська область, ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича (вул.Спаська, 35, 9-й поверх, офіс 84, м.Київ, рнокпп НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вул. Шолуденка, буд. 1, м.Київ, 04116, ), про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про стягнення з боржника основної винагороди від 04.06.2024 ВП №75212588.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" витрати зі сплати судового збору у розмірі 30280,00 (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко