Справа № 340/2455/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 липня 2024 року

м. Київ

справа №340/2455/23

адміністративне провадження № К/990/25948/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Бевзенка В.М., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року (суддя Науменко В.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року (колегія у складі: суддів Баранник Н.П., Малиш Н.І., Щербака А.А.)

у справі № 340/2455/23

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Акціонерному товаристві «БАНК СІЧ» Стрюкова Ірина Олександрівна

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Акціонерному товаристві «БАНК СІЧ» Стрюкової Ірини Олександрівни (далі - Уповноважена особа Фонду, відповідач), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо невключення ФОП ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), як вкладника, який має право на виплату відшкодування коштів в межах суми вкладу 2 170 000 грн. в АТ «БАНК СІЧ» за договором банківського рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_2 ) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 20 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року, відмовив у задоволенні позову.

04 липня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ФОП ОСОБА_1 , в якій останній просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Як на підстави касаційного оскарження позивач покликається на: пункти 1 і 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (тобто, у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), вказуючи при цьому на неврахування судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови від 05 червня 2024 року висновку касаційного суду із постанови від 10 серпня 2022 року у справі № 520/10378/19 та водночас й на відсутність висновку Верховного Суду з питання правозастосування пункту 9 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції Закону України від 30.06.2021 №15588-ІХ; підпункти «а» і «в» пункту 2 частини п`ятої цієї ж статті Кодексу (а саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має для позивача виняткове значення).

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі оскаржується бездіяльність Уповноваженої особи Фонду, що полягає у невключені позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами у банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Кіровоградський окружний адміністративний суд в ухвалі від 15 травня 2023 року про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У контексті наведеного Суд зауважує, що можливість відкриття касаційного провадження у справах незначної складності залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

При цьому для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

В той же час оцінка винятковості справи може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має таке значення. Тому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Так, вказуючи на наявність підстав для касаційного оскарження, передбачених підпунктами «а» і «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, скаржник в той же час не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами в інших справах у подібних правовідносинах Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2022 року № 4452-VI, інших норм матеріального та / або процесуального права.

Що ж до посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 10 серпня 2023 року у справі № 520/10378/19, то таке зроблене не з метою доведення подібності зі спірними правовідносинами, а для переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин і досліджених доказів, тобто - до їх переоцінки, що виходить у силу приписів статті 341 КАС України за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Таким чином, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року, прийняті у даній справі, наразі не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

Водночас скаржник не навів обставин, які б вирізняли цю справу з-поміж інших справ даної категорії спорів.

З огляду на вищевикладене Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає інших обставин, визначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин ФОП ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року у справі № 340/2455/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя В.М. Бевзенко

Суддя С.Г. Стеценко