Справа № 200/551/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року справа №200/551/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 р. у справі №200/551/24 (головуючий І інстанції Ушенко С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування періодів роботи з січня 2021 року по березень 2023 року у Відокремленому підрозділі «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» до страхового стажу та не проведення перерахунку пенсії за віком з дати її призначення;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу періоди роботи з січня 2021 року по березень 2023 року у Відокремленому підрозділі «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» до страхового стажу та провести перерахунок пенсії за віком з дати її призначення - 23 серпня 2023 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоду роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 01 січня 2021 року по 31 березня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до її страхового стажу періоди роботи з 01 січня 2021 року по 31 березня 2023 року у Відокремленому підрозділі «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» та здійснити перерахунок пенсії за віком з дати її призначення з 23 серпня 2023 року.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 без урахування періоду роботи з січня 2021 року по березень 2023 року на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», оскільки підприємством не сплачено єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України, як передбачено статтею 24 Закону №1058.

Таким чином, проведення перерахунку пенсії за віком з зарахуванням зазначеного вище періоду роботи буде можливим за умови сплати підприємством ЄСВ до Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за віком.

08.09.2023 позивач звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за результатами розгляду якої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 15.09.2023 №49 про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 з 23.08.2023.

На думку відповідача, страховий стаж позивача, який враховано за період з 01.09.1978 по 02.11.2020, на момент призначення пенсії склав 27 років 10 місяців 07 днів.

11.10.2023 позивач звернулася до Головного Управління ПФУ в Донецькій області із заявою про зарахуванням до страхового до стажу періодів роботи з січня 2021 року по березень 2023 року у Відокремленому підрозділі «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» і здійснення після цього перерахунку розміру її пенсії.

Листом від 02.11.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що пенсія за віком призначена без врахування періоду роботи з січня 2021 року по березень 2023 року у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» у зв`язку з несплатою підприємством у відповідності до вимог статті 24 Закону № 1058-ІV єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 1058 страхувальниками є, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10 статті 11 цього Закону.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (частини 10, 12 статті 20 Закону № 1058).

Статтею 15 Закону № 1058 передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Щодо доводів апелянта, що призначено пенсію за віком без урахування періоду роботи з січня 2021 року по березень 2023 року на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», оскільки підприємством не сплачено єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду України, суд зазначає наступне.

Згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу» (Форма ОК-5), ОСОБА_1 у період з 01.01.2021 по 31.03.2023 працювала у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» та отримувала заробітну плату.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону № 1058-IV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 ст. 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Ст.106 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Тобто, за змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Враховуючи зазначене, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні/перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була неоднаразово висловлена Верховним Судом у постановах від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 22.11.2018 у справі № 242/4793/16-а, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 04.06.2019 у справі №235/900/17, від 27.02.2019 у справі №242/1871/17 та № 423/3544/16-а.

Таким чином, не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.2021 по 31.03.2023 у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з підстав несплати підприємством-роботодавцем страхових внесків є протиправним, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до її страхового стажу періоди роботи з 01 січня 2021 року по 31 березня 2023 року у Відокремленому підрозділі «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» та здійснити перерахунок пенсії за віком з дати її призначення з 23 серпня 2023 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 р. у справі №200/551/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 р. у справі №200/551/24 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 18 липня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко