Справа № 420/22313/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 липня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій заявник просить суд прийняти заяву до розгляду та:

- зупинити дію індивідуального акта - Вимоги № Ф-203646-50 У від 20.02.2020 р. на

суму 32222,78 грн;

- заборонити державному виконавцю вчиняти виконавчі дії у виконавчому проваджені ВП№ 64220870;

- зупинити стягнення на підставі документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку (Вимоги № Ф-203646-50 У від 20.02.2020 р.).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

В обґрунтування заяви з посиланням на норми ст.ст.150, 151 КАС України зазначено, що предметом адміністративного позову є визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки)від 20.02.2020 року № Ф- 203646-50 У на суму 32 222,78 грн. та виконавчого провадження ВП №64220870. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року по справа №420/12052/21 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску (ЄСВ) від 23.06.2021 №Ф-203646-50 ГУ ДПС про сплату заборгованості у розмірі 38 888,74 грн. Відповідно до інтегрованої картки платника податків станом на 31.01.2021 року нарахована недоїмка по сплаті ЄСВ у розмірі 38888,74 грн, тобто будь якої іншої недоїмки існувати не може, бо не може існувати іншої (другої) картки платника податків. Таким чином, уся нарахована у картці недоїмка визнана судом незаконною і скасована. Визнання незаконними певних дій (нарахувань) автоматично роблять не законними аналогічні за своєю суттю попередні аналогічні дії. 04.07.2024 року з боку Ощадбанку позивача було повідомлено, що його пенсійний рахунок під арештом на підставі постанови виконавчої служби. Таким чином, ГУ ДПС у Одеській області не сповістило Приморський відділ державної виконавчої служби в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування Вимоги № Ф-203646-50 У від 20.02.2020 р. на суму 32222,78 грн. Вимога від 23.06.2021 № Ф-203646-50 цілком і повністю поглинає, як по сумі, правовому статусу, так і по суті та змісту вимогу від 20.02.2020 р. № Ф-203646-50 У. Вимогу про сплату боргу від 20.02.2020 року № Ф 203646-50 У про сплату боргу з боку Відповідача (ГУ ДПС в Одеській області) позивач не отримував і не міг знати про її існування. З боку іншого відповідача (державного виконавця) теж були здійснені протизаконні дії. Всупереч вимог ст.ст. 2,5,28,70 Закону України «Про виконавче провадження» позивач не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження та здійснення певних виконавчих дій. За своєю суттю позовні вимоги які заявлються до відповідачів є похідними одна до другої - задоволення однієї залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) і тому законно та доцільно розглядати їх в одному проваджені. В силу закону обставини, на які посилається позивач, є преюдиціальними і не потребують доказування в силу п. 4, ст.78 КАС. Протизаконні дії як з боку ГУ ДПС в Одеській області, так і з боку Приморського відділу державної виконавчої служби в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції порушують порядок встановлений Конституцією та Законами України, створюють загрозу життю позивача і здоров`ю, перешкоджають нормальному існуванню, наносять йому моральну шкоду та наносять шкоду його майну.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані докази, суд дійшов наступного.

Згідно ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст.152 КАС України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 7 статті 154 КАС України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що вона відповідає положенням ст.152 КАС України, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». Підстав для повернення заяви про забезпечення позову заявнику без розгляду суд не убачає.

Згідно ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст.151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст.151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивач, у заяві про забезпечення позову, зокрема, просить суд зупинити дію вимоги №Ф-203646-50У від 20.02.2020 року на суму 32222,78грн.

Як зазначає ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову, правомірність прийняття вищезазначеної вимоги буде предметом позову у даній справі.

Суд вважає, що виключно твердження щодо існування обставин, які відповідають умовам забезпечення позову, не слугує безумовною підставою для застосування таких заходів. При оцінці обґрунтованості заявленого клопотання суд зобов`язаний встановити належність таких обставин критеріям, визначеним у ст.150 КАС України.

Так, у заяві про забезпечення позову позивачем не обґрунтована очевидна протиправність оскаржуваної вимоги, така очевидність є спірною.

В частині вимог заяви про зупинення стягнення на підставі оскаржуваної вимоги суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ЗУ «Про виконавче провадження» оскаржувана вимога є виконавчим документом, на підставі якої за твердженням заявника було відкрите виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 коштів.

Втім, на підтвердження наявності обставин, що свідчать про необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивачем не надано жодних доказів (зокрема, постанови про арешт рахунку, оскаржуваної вимоги та матеріалів виконавчого провадження), тобто не надано доказів на підтвердження наголошених ним обставин у зв`язку із чим наведені позивачем доводи у заяві про забезпечення позову є лише безпідставними припущеннями, тому не можуть бути врахованими судом при розгляді поданої позивачем заяви.

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що заява про забезпечення позову не є надуманою, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, спосіб забезпечення позову є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечення захисту своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

У матеріалах заяви відсутні докази, які б свідчили про необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача без вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить, як і докази, які б вказували на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду

Вивчивши заяву ОСОБА_1 , суд не вбачає підстав для забезпечення позову за недоведеністю її мотивів, що не перешкоджає заявнику подати таку заяву у подальшому знов.

З цих підстав суд відмовляє позивачу у забезпеченні позову у зв`язку з необґрунтованістю його заяви.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у забезпеченні позову за заявою ОСОБА_1 (вх.№28671/24 від 15.07.2024 року).

Відповідно до ч.ч.8,9 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного заходу забезпечення позову іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги.

Суддя М.М. Аракелян