Справа № 560/1092/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1092/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

16 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 5 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 5 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до 5 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність 5-го державного пожежно-рятувального пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період часу з 25.12.2003 по 17.07.2017 із врахуванням правильного базового місяця.

- зобов`язати 5 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25.12.2003 по 17.07.2017 із врахуванням як базового наступних місяців, а саме з 25.12.2003 по 01.01.2008 з урахуванням базового місяця - березня 2003 року, з 01.01.2008 до 17.07.2017 з урахуванням базового місяця - січня 2008 року.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 14.03.2024 позов задовольнив. судове рішення мотивоване тим, що 18 державна пожежно-рятувальна частина Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на даний час знаходиться в стані припинення та згідно наказу ДСНС від 27.04.2021 №253 "Про припинення осіб шляхом приєднання", 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків зазначеного підрозділу, а тому звернення позивача відноситься до його компетенції. Однак, відповідач свого обов`язку щодо розгляду звернень позивача не виконує.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 17 липня 2017 року № 556 позивач був звільнений зі служби цивільного захисту.

Також зазначає, що 18 державна пожежно-рятувальна частина Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області була припинена шляхом приєднання до 5 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області наказом ДСНС від 27.04.2021 року № 253, тобто після звільнення позивача.

Вказує, що до позовної заяви позивачем не додано жодних документів, що містять інформацію про проходження служби з 25.12.2003 по 17.07.2017 (доданий лише наказ про звільнення) та документів про нараховане та виплачене позивачу грошове забезпечення (в т.ч. індексацію грошового забезпечення) за період часу з 25.12.2003 по 17.07.2017. Дані документи містяться у архіві Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області.

Зазначає, що для нарахування позивачу індексації за період з лютого 2008 року до грудня 2015 року початком відліку для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском строку звернення до суду.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 у період з 25.12.2003 по 17.07.2017 проходив службу цивільного захисту у 18 державній пожежно-рятувальній частині Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області.

Наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 17.07.2017 № 556 позивач був звільнений зі служби цивільного захисту з 17.07.2017 у відставку (із зняттям з військового обліку).

На звернення позивача від 17.10.2023, листом від 25.10.2023 №6702-6471/67009 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області його повідомлено, що 18 державна пожежно-рятувальна частина Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на даний час знаходиться в стані припинення. Згідно наказу ДСНС від 27.04.2021 №253 "Про припинення осіб шляхом приєднання", 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків зазначеного підрозділу, тому зазначене питання відноситься до його компетенції.

Також зазначеним листом позивача повідомлено, що його запит перенаправлено для розгляду та виконання до 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області.

Перенаправлення звернення позивача Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області до 5 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області підтверджується також листом від 25.10.2023 №6702-6462/6709.

Згідно інформації викладеної в листі від 30.10.2023 №2100/35 5 державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області позивача повідомлено, що відповідно до пункту 1.3 розділу 1 Положення, 5 ДПРЗ належить до сфери управління ДСНС та безпосередньо підпорядковується ГУ ДСНС України у Хмельницькій області. Оперативне управління його підпорядкованими частинами (постами) здійснюють відповідні районні (міські) управління, районні відділи (сектори) територіального органу. Відповідно до абзацу другого пункту 1.12 розділу 1 Положення, 5 ДПРЗ не несе відповідальності за зобов`язаннями територіального органу та ДСНС, відповідно територіальний орган та ДСНС не несуть відповідальності за зобов`язаннями 5 ДПРЗ.

Також вказаним листом позивача повідомлено, що 5 ДПРЗ не є військовою частиною, якою позивачеві не було проведено індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби у військовій частині, як то передбачено Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 та не несе відповідальності за зобов`язаннями Головного управління ДСНС України у Хмельницькій області.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Статтею 115 Кодексу цивільного захисту України визначено, що держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків. Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України (стаття 125 Кодексу цивільного захисту України).

Разом з тим, відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон № 1282-XII), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ст. 2 Закону №1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII) грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок №1078).

Згідно з абз 4-5 п. 1-1 Порядку №1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, зокрема, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до абз. 1-2 п. 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Таким чином, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Пунктом 6 Порядку № 1078 встановлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

У рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі №240/4911/18, від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, від 23.10.2019 у справі №825/1832/17.

При цьому, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №825/874/17.

Тобто, недостатність бюджетного фінансування відповідача жодним чином не впливає на наявність обов`язку щодо нарахування індексації грошового забезпечення позивачу, що передбачено Законами, які чинні.

Цей висновок суду не спростовують роз`яснення Міністерства соціальної політики України, оскільки військова частина має керуватися та діяти відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку №1078, котрі мають вищу юридичну силу, ніж вказані роз`яснення, і вони не заперечують право позивача на індексацію.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно інформації викладеної в листі Головного управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області від 25.10.2023 №6702-6471/67009 стверджується, що 18 державна пожежно-рятувальна частина Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області на даний час знаходиться в стані припинення та згідно наказу ДСНС від 27.04.2021 №253 "Про припинення осіб шляхом приєднання", 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків зазначеного підрозділу, а тому звернення позивача відноситься до його компетенції. Однак, відповідач свого обов`язку щодо розгляду звернень позивача не виконує.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту позивача є визнання протиправною бездіяльність 5-го державного пожежно-рятувального пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період часу з 25.12.2003 по 17.07.2017 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25.12.2003 по 17.07.2017 із врахуванням як базового наступних місяців, а саме з 25.12.2003 по 01.01.2008 з урахуванням базового місяця - березня 2003 року, з 01.01.2008 до 17.07.2017 з урахуванням базового місяця - січня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем строків звернення до суду колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки положення статті 122 КАС України не містять норм, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту).

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Разом з тим, Конституційний Суд України в рішенні №9-рп/2013 від 15.10.2013 дійшов висновку про те, що положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

За таких умов беручи до уваги, що спірні правовідносини виникли до 19.07.2022 підстав для застосування змін, внесених згідно Закону України № 2352-IX від 01.07.2022 до приписів статті 233 КЗпП України, які набрали чинності з 19.07.2022, під час вирішення розглядуваного спору немає.

Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 у справі №460/17052/21.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.11.2023 по справі №160/5468/23, вказав, що до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на згадані правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, Верховний Суд в ухвалі від 22.01.2024 по справі №990/235/23 дійшов висновку про поширення дії статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу 5 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.