Справа № 420/7897/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7897/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління ПФУ в Одеській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 , оформленої листом від 02.02.2024 року №3954-2253/З-02/8-1500/24 у нарахуванні та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, оформленої листом від 02.02.2024 року №3954-2253/З-02/8-1500/24 стосовно вимоги ОСОБА_2 надання підтверджуючої довідки про періоди перебування чи не перебування у відпустці по догляду за дитиною та відпустках без збереження заробітної плати для врахування до спеціального стажу періоду роботи з 16.08.1983 року по 14.08.1985 рік в Ревдській середній школі №1 Мурманської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02 січня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії та призначення грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій в порядку пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Листом від 02.02.2024 року № 3954-2253/3-02/8-1500/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області зазначено, що позивачка ОСОБА_2 не має права на виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій в порядку пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки на день досягнення пенсійного віку позивач не набула 30 років необхідного страхового стажу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"- "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивач категорично не погоджується з висновками Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та вказує, що як вбачається з її трудової книжки серії НОМЕР_1 від 07.09.1983 року, з 01.09.1995 року по 27.08.2005 року, вона працювала в приватній школі Крок на посаді вчителя початкових класів та крім того, відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 07.09.1983 року, з 29.08.2005 року по 28.08.2007 року, позивач працювала в приватній школі «Ор Самеах» на посаді вчителя початкових класів.

Однак, зазначає позивач, не дивлячись на наявність вищевказаних записів в трудовій книжці, відповідачем не враховано до спеціального стажу вказані періоди роботи.

Ухвалою суду від 13.03.2024 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалу від 13.03.2024 року відповідачем отримано в електронному кабінеті в системі Електронний суд, проте відзив на позов до суду від відповідача станом на дату прийняття даного рішення не надійшов.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

07.10.2023 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням страхового стажу 43 роки 10 місяців 9 днів.

Позивач вказує, що вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення їй грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій в порядку пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У відповідь на зазначену заяву відповідачем надано лист від 02.02.2024 року №3954-2253/З-02/8-1500/24, в якому зазначено: ... Згідно з пунктом 7-1 Розділу Х "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі-Закон) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, працювали в закладах і установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 "Про пенсійне забезпечення" і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Оскільки приватна школа «Крок» та Одеський приватний заклад освіти «Ор Самеах» не належать до державної чи комунальної форми власності, тому відсутні підстави для зарахування періодів роботи у вказаних закладах до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Для врахування до спеціального стажу періоду роботи з 16.08.1983 по 14.08.1985 в середній школі № 1, необхідно надати підтверджуючу довідку про періоди перебування чи не перебування у відпустці по догляду за дитиною та відпустках без збереження заробітної плати.

Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зі змінами), призначення та перерахунки пенсії здійснюється за принципом екстериторіальності, тобто Ваші документи, долучені до заяви про призначення пенсії від 02.01.2024, не розглядались спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Вирішуючи спірні правовідносини суд зазначає таке.

Згідно пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. №1191 (далі Порядок №1191) цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п.1).

Пункт 2 Порядку №1191 визначає, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Вказаним Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, у розділі 2 «Охорона здоров`я» передбачено, зокрема:

- найменування закладів і установ - загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні і художні школи;

- найменування посад вказаних установ - учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Згідно з приміткою 2 Постанови № 909, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону (1058-15), працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію (п.5 Порядку №1191).

Таким чином, суд приходить до висновку, що для отримання грошової допомоги, передбаченої п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у розмірі десяти місячних пенсій повинні бути дотримані наступні умови:

1) наявність пенсійного віку, передбачений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2) праця на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

3) страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

4) неотримання до звернення за вказаною грошовою допомогою будь-якої пенсії.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного; Суду від 21.01.2021 у справі №310/8663/18.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Суд зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2019 від 04.06.2019 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

Вказаним рішенням у п.2 зазначено, що положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому, вказаним рішенням Конституційного Суду України встановлено, що положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 911 у частині встановлення як додаткової умови для призначення пенсії за вислугу років досягнення віку 50 років для працівників, зазначених у пункті "а" статті 54 Закону № 1788, та 55 років для осіб, зазначених у пунктах "е", "ж" статті 55 Закону № 1788, слід визнати такими, що нівелюють сутність права на соціальний захист, не відповідають конституційним принципам соціальної держави та суперечать положенням статей 1, 3, частини третьої статті 22, статті 46 Основного Закону України.

Отже, чинною є редакція п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до внесення змін Законом № 911-VIII від 24.12.2015, відповідно до якої право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років.

Таким чином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- досягла пенсійного віку 60 років у 2023 році;

- отримує пенсію за віком з 07.10.2023 року та така пенсія призначена вперше;

- станом на 06.10.2023 року працювала вчителем початкових класів Одеської гімназії №46 Одеської міської ради відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 та довідки Одеської гімназії №46 Одеської міської ради, тобто комунального закладу освіти.

Водночас, з розрахунку стажу позивача вбачається, що їй до стажу, який давав право на призначення пенсії за вислугу років згідно п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховано періоди роботи з 15.08.1985 року по 01.09.1986 року (1 рік 17 днів), з 02.09.1986 року по 01.09.1995 року (9 років) та з 01.09.2007 року по 30.09.2023 року (16 років 1 місяць).

При цьому, з листа відповідача від 02.02.2024 року №3954-2253/З-02/8-1500/24 вбачається, що позивачу до спеціального стажу, який давав право на призначення пенсії за вислугу років згідно п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не зараховано періоди її роботи з 01.09.1995 року по 27.08.2005 року (9 років 11 місяців 27 днів) в приватній загальноосвітній школі «Крок» вчителем початкових класів та з 29.08.2005 року по 28.08.2007 року (2 роки) в приватному навчально-виховному комплексі Дошкільний навчальний заклад - спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Ор Самеах» вчителем початкових класів з тих підстав, що дані навчальні заклади є закладами приватної форми власності.

Водночас, такі дії відповідача є протиправними зважаючи на те, що ні п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ні Постановою № 909 не ставилась в залежність форма власності закладу освіти від права на зарахування стажу роботи в такому закладі освіти.

Відтак, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 , оформленої листом від 02.02.2024 року №3954-2253/З-02/8-1500/24, у нарахуванні та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, оформленої листом від 02.02.2024 року №3954-2253/З-02/8-1500/24 стосовно вимоги ОСОБА_2 надати підтверджуючу довідку про періоди перебування чи не перебування у відпустці по догляду за дитиною та відпустках без збереження заробітної плати для врахування до спеціального стажу періоду роботи з 16.08.1983 року по 14.08.1985 рік в Ревдській середній школі №1 Мурманської області суд зазначає.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями ч.2 ст.124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.8 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За змістом наведених норм судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси особи.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду, зокрема, від 19 квітня 2018 року у справі №800/442/17, від 19 квітня 2018 року у справі №800/440/17, від 25 квітня 2018 року у справі №711/7586/16-а, від 31 травня 2018 року у справі №587/300/16-а.

Рішенням від 01.12.2004 № 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

При цьому особа на власний розсуд визначає чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки саме цієї особи у сфері публічно-правових відносин.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів особи, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо особа не довела факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Оскільки зазначений період роботи з 16.08.1983 року по 14.08.1985 рік в Ревдській середній школі №1 Мурманської області позивачу зараховано до страхового стажу при призначенні їй пенсії за віком, суд вважає та позивачем протилежного у позовній заяві не обґрунтовано, що задоволення такої вимоги не приведе до ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, оскільки не матиме жодних наслідків.

Відтак, вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

З урахуванням того, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 , оформленої листом від 02.02.2024 року №3954-2253/З-02/8-1500/24, у нарахуванні та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83).

Суддя П.П. Марин