Справа № 160/2261/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 лютого 2024 рокуСправа №160/2261/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
24.01.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи:
з 24.07.1995р. по 30.07.1995р. на шахті «Степова» виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля» на посаді учня горноробочого підземного з повним робочим днем в шахті;
з 16.06.2000р. по 30.06.2000р. та з 16.01.2003р. по 02.04.2004р. на ДВАТ «Шахта Ювілейна» ДХК «Павлоградвугілля» на посаді горноробочого очисного забою з повним робочим днем в шахті;
з 25.09.2014р. по 25.12.2014р., з 23.01.2015р. по 13.02.2015р. в ТОВ «Управління Донбасспецстрой» на посаді машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем на підземних роботах;
період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи безпосередньо в районах та в період зазначених заходів в н.п. Велика Новосілка Донецької області з 25.08.2022р. по 24.09.2022р., з 06.10.2022р. по 26.01.2023р., з 05.02.2023р. по 24.04.2023р. у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці);
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.08.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до положень ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 17.08.2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/2261/24 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 14.02.2024 року, а також встановлено відповідачам строк для подання відзивів на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Крім того, вказаною ухвалою суду від 29.01.2024 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
29.02.2024 року до суду на виконання вимог ухвали суду від 29.01.2024р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надано копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.08.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькійобласті визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Також з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , зокрема, з розрахунку стажу, в тому числі пільгового (форма РС-право) встановлено, що періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи безпосередньо в районах та в період зазначених заходів в н.п. Велика Новосілка Донецької області з 25.08.2022р. по 24.09.2022р., з 06.10.2022р. по 26.01.2023р., з 05.02.2023р. по 24.04.2023р.зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 в одинарному розмірі.
Незгода позивача з вищевказаним рішенням відповідача про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058-IV та про відмову у зарахуванні до пільгового стажу позивача спірного періоду роботи, а також з діями відповідача щодо зарахування періодів безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи безпосередньо в районах та в період зазначених заходів в н.п. Велика Новосілка Донецької області до пільгового стажу ОСОБА_1 в одинарному розмірі, зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України встановлено, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Абзацами 1-2 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з абз.1 п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий, склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до ч.5 ст.114 Закону №1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України також встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. №637.
Пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.
Як слідує з трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , копія якої міститься в матеріалах справи, у спірні періоди позивач працював на таких посадах:
24.07.1995р. прийнятий на шахту «Степова» виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля» на посаду учня гірника підземного з повним робочим днем в шахті (наказ №40к від 24.07.1995р.);
09.09.1995р. переведений гірником 2 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ 1971 від 11.09.1995р.);
25.05.2000р. прийнятий на ДВАТ «Шахта Ювілейна» ДХК «Павлоградвугілля» гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ №36к від 22.05.2000р.);
24.04.2002р. переведений гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ 373 від 08.05.2002р.);
23.11.2002р. переведений машиністом гірничих виїмкових машин 5 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ 965к від 29.11.2002р.);
02.04.2004р. звільнений відповідно до ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ 29-к від 02.04.2004р.).
25.09.2014р. прийнятий до ТОВ «Управління Донбасспецстрой» по строковому трудовому договору машиністом гірничих виїмкових машин 5 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ 199 від 25.09.2014р.);
25.12.2014р. звільнений у зв`язку із закінченням робіт на дільниці відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України (наказ 235 від 25.12.2014р.).
23.01.2015р. прийнятий до ТОВ «Управління Донбасспецстрой» по строковому трудовому договору машиністом гірничих виїмкових машин 5 розряду з повним робочим днем в шахті (наказ 13-к від 23.01.2015р.);
13.02.2015р. звільнений відповідно до ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ 28-к від 13.02.2015р.).
Вказані записи трудової книжки про спірний період роботи засвідчено відповідними печатками підприємства та підписами уповноважених осіб.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.06.2023р. №262, виданої ВП «Шахтоуправління Першотравневе`ПрАТ «ДТЕКПавлоградвугілля», ОСОБА_1 дійсно працював в ВП «Шахтоуправління Першотравневе» ПрАТ «ДТЕКПавлоградвугілля», в періоди:
з 24.07.1995р.(нак.№ 40-к від 24.07.1995р.) по 30.07.1995р. - виконував в гірничому виробництві ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способомза професією учень гірника підземного з повним робочим днем у шахті, отримував 100% тарифної ставки підземного робітника що передбачено Списком 1 розділ І підрозділ І позиція 1010100а Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994р. Відповідно до ч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 24.07.1995р. по 30.07.1995р. пільговий стаж складає 0р.0м.0дн.
Вказана довідка видана на підставі особистої картки форми Т2М, наказів підприємства, табелів спуску в шахту і особового рахунку про зарплату, довідника ЕТКС. Суміщення професій не було. Відпустки без збереження заробітної плати не було. 1995р.: 24.07.1995р.-28.07.1995р.-учбовий пункт, 29.07.1995р., 30.07.1995р.-спусків в шахту не було. Дані професії підтверджені результатами атестації робочих місць:наказу № 1416 а від 24.10.94р. - проведена вперше
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.06.2023р. №263, виданої ВП «Шахтоуправління Першотравневе`ПрАТ «ДТЕКПавлоградвугілля», ОСОБА_1 дійсно працював в ВП «Шахтоуправління Першотравневе» ПрАТ «ДТЕКПавлоградвугілля», в періоди:
з 25.05.2000р.(нак.№ 36-к від 22.05.2000р.) по 23.04.2002р. - виконував в гірничому виробництві ведення гірничих і інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією гірник очисного забою з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком І розділ І підрозділ І позиція 1010100а Постанова КМУ №162 від 11.03.1994р. Відповідно до ч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 25.05.2000р. по 23.04.2002р. пільговий стаж складає 1р.09м.13дн.
з 16.01.2003п.(нак.№965-к від 29.11.2002р.) по 02.04.2004р.(нак.№29-к від 02.04.2004р.) - виконував в гірничому виробництві ведення гірничихі інших видів робіт з метою видобутку вугілля, підземним способом за професією машиніст гірничих виїмкових машин з повним робочим днем у шахті, що передбачено Списком І розділ І підрозділ і позиція 1.1а Постанова КМУ №36 від 16.01.2003р. Відповідно до ч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 16.01.2003п. по 02.04.2004р. пільговий стаж складає 1р.02м.117дн.
Вказана довідка видана на підставі особистої картки форми Т2М, наказів підприємства, табелів спуску в шахту і особового рахунку про зарплату, довідника ЕТКС.Суміщення професій не було. Відпустки без збереження заробітної плати: 10.07.2006р.-12.07.2006р. 2000р.: 16.06.2000р.-30.06.2000р.,01.08.2000р.-31.08.2000р.-легка праця; 2004р.: 11.12.2004р., 12.10.2004р.-учбовнй пункт. Дані професії підтверджені результатами атестації робочих місць: наказу №938 від 17.11.1994 року - проведена вперше, № 1303 від 17.11.1999 року, №1442 від 27.05.2005 року на шахті "Ювілейна" "ВАТ «ІІавлоградвугілля" проведена атестація робочих місць за умовами праці.
Так, постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, яким, зокрема, передбачено - розділ 1, підрозділ I, пункт «а», позиція 1010100а, - всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, яким, зокрема, передбачено розділ І, підрозділ 1, пункт «а», позиція 1.1а, - усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затвердженні нові Списки №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при цьому Списком №1, зокрема, передбачено, розділ І, підрозділ 1 працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Таким чином, професії та посади позивача, за якими він працював у вищевказані періоди, віднесені до Списку №1.
Щодо посилань пенсійного органу у спірному рішенні на те, що періоди роботи позивача з 24.07.1995р. по 30.07.1995р. та з 16.01.2003р. по 02.04.2004р. не можуть бути зараховані до його пільгового стажу, оскільки в довідці від 28.06.2023 №262 не обраховано пільговий стаж, а в довідці від 28.06.2023 № 263 помилково обраховано період пільгового стажу, суд зазначає наступне.
Суд наголошує, що відповідачем у розглядуваному випадку не спростовано факт зайнятості позивача на посаді, за професією, що передбачена Списком №1, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, та на посаді, за професією, що передбачена Списком №1,затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року, що діяв до 24 червня 2016 року, а лише вказано на певні недоліки в заповнені уточнюючих довідок, що не мають вплив на правильність визначення періодів роботи позивача на такій посаді (за такою професією), та інших відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, як-то: відомостей щодо професії або посади; характеру виконуваної роботи; первинних документів за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі щодо атестації робочого місця.
Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач не врахував, що не усі недоліки у складанні довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки, визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів (підписів) у таких документах.
Так, вказані довідки містять всю інформацію, що визначена п.20 Порядку №637, а певні недоліки заповнення довідок про підтвердження пільгового стажу не можуть позбавляти позивача права на пенсійне забезпечення.
При цьомуматеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що надані уточнюючі довідки містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів роботи позивача з 24.07.1995р. по 30.07.1995р. та з 16.01.2003р. по 02.04.2004р. до його пільгового стажу, що враховується для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Поряд з цим суд повторно наголошує про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 року у справі № 560/1399/19.
За таких обставин, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача в частині щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком №1 періодів роботи з 24.07.1995р. по 30.07.1995р. та з 16.01.2003р. по 02.04.2004р., вказаних довідці від 28.06.2023 №262 та довідці від 28.06.2023 № 263, виданих ВП «Шахтоуправління Першотравневе`ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Щодо посилань пенсійного органу у спірному рішенні на те, щоперіоди роботи позивача з 25.09.2014р. по 25.12.2014р. та з 23.01.2015р. по 13.02.2015р. не може бути зараховано до його пільгового стажу, оскільки в довідці №9-1 від 22.02.2018р. про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відсутнє посилання на ч.3 ст. 114 Закону №1058-IV, адля зарахування цього періоду роботи до пільгового стажуза Списком№1 відсутні документи пропроведення атестації робочих місць, суд зазначає таке.
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.02.2018р. №9-1, виданої ТОВ «Управління Донбасспецстрой», ОСОБА_1 дійсно працював в ТОВ «Управління Донбасспецстрой», в періоди:
з 25.09.2014р. (Наказ №199-к від 25.09.2014р.) по 25.12.2014р. (наказ №235-к від 25.12.2014р.), за посадою машиніст гірничих виїмкових машин V розряду і був зайнятий повний робочий день на підземних роботах та виконував гірничі роботи в шахті на видобуванні вугілля на ВСП ШУ «ДНІПРОВСЬКЕ» ПРАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» шахта ім.М.І.Сташкова;
з 23.01.2015р. (Наказ №13-к від 23.01.2015р.) по 13.02.2015р. (наказ №28-к від 13.02.2015р.), за посадою машиніст гірничих виїмкових машин V розряду і був зайнятий повний робочий день на підземних роботах та виконував гірничі роботи в шахті на видобуванні вугілля на ВСП ШУ «ДНІПРОВСЬКЕ» ПРАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУПЛЛЯ» шахта ім.М.І.Сташкова.
Дані посади (професії) передбачені: Списком 1, р.1, п.1. п.п.1.1а затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.03р. №36.
Підставою видачі довідки слугували: наказ №6 від 22.03.2012р. «Про затвердження переліку робочих місць, професій та посад робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 ТОВ «Управління Донбасспецстрой» за результатами атестації робочих місць, яку проведено вперше.Довідка видана на підставі особових карток форми Т-2, наказів з особового складу, розрахункових відомостей, табелів обліку робочого часу.
Додатково у довідці вказано, що суміщення професій не було, роботи на поверхні не виконував, відпустками без збереження заробітної плати не користувався, в страйках участі не приймав.
Таким чином, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.02.2018р. №9-1 підтверджено факт роботи позивача у періоди з 25.09.2014р. по 25.12.2014р. та з 23.01.2015р. по 13.02.2015р. на посаді (за професією), передбаченій Списком №1, а також факт атестації його робочого місця за умовами праці відповідно до наказу №6 від 22.03.2012р. «Про затвердження переліку робочих місць, професій та посад робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 ТОВ «Управління Донбасспецстрой»» за результатами атестації робочих місць, яку проведено вперше.
При цьому суд також зазначає, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації (в тому числі чергової) робочих місць за умовами праці.
Обов`язок щодо проведення атестації робочих місць законодавцем покладено на керівників підприємств.
Суд вважає за необхідне зауважити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання.
Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
При цьому, несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадина його конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
З урахуванням викладеного, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 22.02.2018р. №9-1, виданої ТОВ «Управління Донбасспецстрой» робоче місце позивача за професією, посадою «машиніст гірничих виїмкових машин» було атестовано підприємством первинно відповідно до наказу №6 від 22.03.2012р. «Про затвердження переліку робочих місць, професій та посад робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 ТОВ «Управління Донбасспецстрой» та дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. Наведені обставини відповідачем не спростовані.
При цьому доводи відповідача про те, що уточнююча довідка від 22.02.2018р. №9-1 має недолік, оскільки в ній відсутнє посилання на ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, не можуть свідчити про наявність підстав для її неврахування, оскільки такий недолік жодним чином не впливає на можливість правильновизначити періоди роботи позивача на відповідній посаді (за відповідною професією) за Списком №1, та інші відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, як-то: відомості щодо професії або посади; характеру виконуваної роботи; первинних документів за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі щодо атестації робочого місця. Водночас, як зазначалося вище, певні недоліки заповнення довідок про підтвердження пільгового стажу не можуть позбавляти позивача права на пенсійне забезпечення, оскільки, визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у таких документах.
За таких обставин, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача також в частині щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком №1 періодів його роботи з 25.09.2014р. по 25.12.2014р. та з 23.01.2015р. по 13.02.2015р., вказаних у довідці №9-1 від 22.02.2018р. про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Водночас, вимоги позивача щодо зарахування до його пільгового стажу за Списком №1 періоду його роботи з 16.06.2000р. по 30.06.2004р. не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.06.2023р. №263, виданої ВП «Шахтоуправління Першотравневе`ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», ОСОБА_1 у період16.06.2000р.-30.06.2000р. виконував легку працю, а отже матеріалами справи не підтверджено зайнятість позивача у цей період повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині відносно зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів роботибезпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи безпосередньо в районах та в період зазначених заходів в н.п. Велика Новосілка Донецької області з 25.08.2022р. по 24.09.2022р., з 06.10.2022р. по 26.01.2023р., з 05.02.2023р. по 24.04.2023р. у кратному обчисленні - один місяць служби за три місяці, суд зазначає таке.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною шостою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413).
Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Пунктом 4 Порядку №413 визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
При цьому основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року
№ 2011-XII (далі Закон №2011-XII), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 1-2 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до абз.1 п.19 ст.6 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Отже, час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову навійськову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року «Про положення про організацію роботи з обчислення вислуги років», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2014р. за №1294/2607, відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям в соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей (далі - Положення №530).
Підпунктом 1 пункту 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу) один місяць служби за три місяці:
участь у бойових діях у воєнний час;
час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, одержаних військовослужбовцями у військових частинах, штабах та установах, які входили до складу діючої армії;
час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;
час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, - з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1988 року;
час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу відповідно до Закону України Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки;
час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення;
час служби, зазначений у постанові Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 30 «Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН» (зі змінами);
час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки України, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичних установ України, їх співробітників та членів їх сімей;
інші періоди, зазначені в підпункті «а» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (зі змінами);
крім вищезазначених, періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, наведені в додатку 2 до цього Положення.
Водночас, підпунктом «а» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі Порядок №393) встановлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:
а) один місяць служби за три місяці:
участь у бойових діях у воєнний час;
час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;
час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року;
таємно (щодо змін додатково див. Постанову КМ № 747 від 19.09.93 таємно);
час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей;
час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Таким чином, час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа, зокрема, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, і такий час військової служби зараховується до пільгового стажу в одинарному розмірі, крім часу проходження служби, передбаченого у п.п.1 п.2.3 розділу 2 Положення №530 та п.п. «а» п.3 Порядку №393, який підлягає зарахуванню до стажу, що враховується для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у кратності один місяць служби за три місяці.
З наявного в матеріалах справи розрахунку стажу, в тому числі пільгового, ОСОБА_1 судом встановлено, що до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, відповідачемне було зараховано період йогоперіод безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи безпосередньо в районах та в період зазначених заходів в н.п. Велика Новосілка Донецької області з 25.08.2022р. по 24.09.2022р., з 06.10.2022р. по 26.01.2023р., з 05.02.2023р. по 24.04.2023р.у кратному обчисленні (один місяць служби за три місяці), при цьому такі періоди були зараховані до пільгового стажу позивача в одинарному розмірі.
Разом з цим, судом встановлено, що згідно з записами військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 06.03.2022р. на підставі Указу Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" був призваний на військову службу за мобілізацією в особливий період у Збройні Сили України.
Водночас, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 останній на момент призову його на військову службу за мобілізацією в особливий період працював на ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля ВСП Шахтоуправління Тернівське за посадою (професією) гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем у шахті, що передбачена Списком №1 та атестована відповідно до наказу №6026 від 24.11.2019р.
Посилаючись на цю довідку, а також приписи п.п.1 п.2.3 розділу 2 Положення №530 та п.п. «а» п.3 Порядку №393, позивач стверджує, що вказані у цій довідці періоди підлягають зарахуванню до його пільгового стажу у кратності один місяць служби за три місяці.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З метою поновлення порушеного права позивача вищевказаним протиправним рішенням відповідача, суд доходить висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи: з 24.07.1995р. по 30.07.1995р. на шахті «Степова» виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля» на посаді учня горноробочого підземного з повним робочим днем в шахті; з 16.01.2003р. по 02.04.2004р. на ДВАТ «Шахта Ювілейна» ДХК «Павлоградвугілля» на посаді горноробочого очисного забою з повним робочим днем в шахті; з 25.09.2014р. по 25.12.2014р., з 23.01.2015р. по 13.02.2015р. в ТОВ «Управління Донбасспецстрой» на посаді машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем на підземних роботах, а також зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи безпосередньо в районах та в період зазначених заходів в н.п. Велика Новосілка Донецької області з 25.08.2022р. по 24.09.2022р., з 06.10.2022р. по 26.01.2023р., з 05.02.2023р. по 24.04.2023р. у кратному обчисленні - один місяць служби за три місяці та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 17.08.2023р. і прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, згідно з вимогами чинного законодавства, та, відповідно, про задоволення позовних вимог в цій частині.
Щодо частини позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 17.08.2023 року, суд зазначає наступне.
Як слідує з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.
Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На час розгляду справи позивачеві пенсія ще не призначена і остаточний правильний обрахунок пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч.3 ст.114 Закону №1058-IV, пенсійним органом не проведено, відтак, останнім і не зроблено остаточного висновку про наявність/відсутність у позивача достатнього пільгового стажу для призначення такої пенсії.
При цьому, призначення пенсії, в тому числі і обрахування стажу, необхідного для її призначення, за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України. Суд не має права перебирати на себе функції органів пенсійного фонду щодо призначення пенсії, якщо відсутні підстави стверджувати, що у цьому випадку для прийняття рішення про призначення пенсії виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У даному випадку прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень відповідача діяти на власний розсуд, бо останньому слід на виконання цього судового рішення здійснити новий обрахунок пільгового стажу позивача із зарахуванням до нього періодів роботи: з 24.07.1995р. по 30.07.1995р. на шахті «Степова» виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля» на посаді учня горноробочого підземного з повним робочим днем в шахті; з 16.01.2003р. по 02.04.2004р. на ДВАТ «Шахта Ювілейна» ДХК «Павлоградвугілля» на посаді горноробочого очисного забою з повним робочим днем в шахті; з 25.09.2014р. по 25.12.2014р., з 23.01.2015р. по 13.02.2015р. в ТОВ «Управління Донбасспецстрой» на посаді машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем на підземних роботах, а також із зарахуванням до нього періодів безпосередньої участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи безпосередньо в районах та в період зазначених заходів в н.п. Велика Новосілка Донецької області з 25.08.2022р. по 24.09.2022р., з 06.10.2022р. по 26.01.2023р., з 05.02.2023р. по 24.04.2023р. у кратному обчисленні - один місяць служби за три місяці, і після остаточного обрахунку пільгового стажу ОСОБА_1 визначитися із тим, чи достатньо такого стажу для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058-IV.
Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного та встановлених судом обставини справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що позивач відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат згідно зі ст.139 КАС України у даному випадку відсутні.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова