Справа № 480/6173/24
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
17 липня 2024 року Справа № 480/6173/24
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Осіпова О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області , в якому просить:
1. Визнати незаконною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, яка полягає у відмові прийняти заяву ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.
2. Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Сумській області прийняти та розглянути у відповідності до Закону України «Про громадянство України» та Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 заяву ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Водночас представник позивача просить звільнити позивача від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.2, ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки ОСОБА_1 є засудженою особою до довічного позбавленя волі та відбуває покарання у Державній установі "Роменська виправна колонія №56". Зауважує, що позивач не має паспорта громадянина України, у зв`язку з чим не може бути прийнятий на роботу, працювати та отримувати заробітну плату. Тому просить звільнити позивача від сплати судового збору.
Щодо цього клопотання необхідно зазначити таке.
Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.
Зміст пункту 17 частини 1 статті 5 Закону "Про судовий збір" вказує на те, що звільнення засуджених від сплати судового збору може мати місце виключно у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку та розглядаються за правилами кримінального процесуального законодавства.
Отже, сама по собі наявність статусу засудженого не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.
При цьому заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його прав, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку та розглядаються за правилами кримінального процесуального законодавства.
Тому відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пункту 17 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
З приводу доводів представника позивача про те, що внаслідок відсутності паспорта громадянина України він не може бути прийнятий на роботу та отримувати заробітну плату, через що вимушений просить суд звільнити його від сплати судового збору, суд вважає необхідним відмітити, що згідно з вимогами ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Разом з тим, позивачем не надано доказів, які б давали суду підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Зокрема, відповідно до ч.2 ст.151 КВК України на осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу.
Засуджені до довічного позбавлення волі мають право витрачати для придбання продуктів харчування, одягу, взуття, білизни та предметів першої потреби гроші, зароблені у виправній колонії, одержані за переказами, за рахунок пенсії та іншого доходу, без обмеження їх обсягу (ч.5 цієї статті).
Згідно з ч.1 ст.121 КВК України особи, які відбувають покарання у виправних колоніях, відшкодовують витрати на їх утримання, крім вартості харчування, взуття, одягу, білизни, спецхарчування та спецодягу.
Порядок відшкодування вартості витрат на утримання засуджених у виправних колоніях встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно приписами Порядку відшкодування вартості витрат на утримання засуджених в установах виконання покарань, затв. постановою КМ України № 80 від 14.02.2017р.:
п.3 - утримання засуджених в установах виконання покарань полягає у створенні належних матеріально-побутових умов під час відбування покарання, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.
п.4 - засуджені відшкодовують вартість свого утримання в установах виконання покарань, крім випадків, передбачених Кримінально-виконавчим кодексом України.
п.5 - відшкодування засудженими вартості витрат на їх утримання за звітний місяць здійснюється із заробітку, пенсій та іншого доходу, що нараховані засудженим у місяці, що настає за звітним.
п.6 - утримання засуджених в установах виконання покарань включає в себе надання житлово-комунальних та побутових послуг.
Аналіз наведених норм вказує на те, що за загальним правилом особи, які відбувають покарання у виправних колоніях та які не працюють, відшкодовують витрати на їх утримання, з наявних коштів, які знаходяться на їхніх особових рахунках.
Тому у якості доказу позивач має надати довідку, видану начальником Державної установи "Роменська виправна колонія №56", про відсутність у засудженого ОСОБА_1 коштів на особистому рахунку.
Також суд зауважує, що п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору для фізичної особи становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3028,00 грн.
Таким чином, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру становить 1211,20 грн.
Судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 сформована та подана через систему "Електронний суд".
А при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"), тобто 968,96 (1211,20*0,8 ) грн.
Тому позивач повинен сплати судовий збір у розмірі 968,96 грн.
З огляду на викладене суд вважає, що цю позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом сплати судового збору в розмірі 968,96 грн. та надання суду доказів його сплати, або надання доказів звільнення від такої сплати відповідно до закону.
Кошти повинні бути перераховані за наступними реквізитами:
- Отримувач - ГК Сум.обл/Сумська МТГ/22030101
- Банк отрмувача - Казначейство України(ел. адм. подат.)
- Код отриувача (ЄДРПОУ) - 37970404
- Найменвання коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)
- Наявість відомчої ознаки - "84" Окружні адміністративні суди.
За правилами, визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
У разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, згідно п.1 ч.4 ст. 169 КАС України така позовна заява повертається позивачеві.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута позивачу.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Осіпова