Справа № 160/11829/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛуніної О.С
за участі секретаря судового засіданняКолесника І.О
позивача представника відповідача Руднік В.О. Кудіна М.В.
- визнати протиправним та скасувати рішення виконкому Криворізької міської ради №2-р-ДСК від 25.02.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Підготовче засідання призначено на 30 травня 2024 року о 11:00.
30.05.2024 року до суду надійшла заява Виконавчого комітету Криворізької міської ради, в якій відповідач просить застосувати строк позовної давності до позовної заяви та залишити її без розгляду.
Вказану заяву обґрунтовано наступним: строк звернення до адміністративного суду встановлений статтею 122 КАС України. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем 18.05.2023 року було подано запит до виконуючого обов`язки міського голови Криворізької міської ради щодо отримання інформації стосовно оприлюднення рішення виконкому міської ради від 25.02.2022 №2-р-ДСК. Крім того, як зазначено позивачем у позовній заяві, нею також були зроблені запити стосовно оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради до Кабінету Міністрів України (26.01.2023), Головного управління Генерального штабу Збройних сил України (відповідь від 08.02.2023), Офісу Президента України (11.08.2023). Таким чином, на думку відповідача, вбачається, що позивачу по справі про факт існування та прийняття оскаржуваного рішення Виконкому Криворізької міської ради від 25.02.2022 №2-р-ДСК було відомо, вже станом на 26.01.2023. Відповідач звертає увагу суду, що позивачем жодним чином не зазначається наявність будь-яких підстав для пропуску звернення до адміністративного суду з даним позовом в межах строків, передбачених процесуальним законодавством, та не обґрунтовується їх поважність для такого пропуску. У зв`язку із чим відповідач просить суд застосувати строк позовної давності до позовної заяви ОСОБА_1 та залишити позов без розгляду.
В судовому засіданні 30.05.2024 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 20.06.2024 року.
20.06.2024 року протокольною ухвалою суду витребувано від Виконавчого комітету Криворізької міської ради рішення виконкому Криворізької міської ради №2-р-ДСК від 25.02.2022 року для ознайомлення, розгляд справи відкладено до 27.06.2024 року.
27.06.2024 року протокольною ухвалою відкладено розгляду справи до 02.07.2024 року для надання позивачем заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
Так, на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 року позивачем подано заяву в якій остання просить вважати строк звернення до суду таким що не є пропущеним у зв`язку із тим, що позивач протягом 2023 року надсилала запити в різні інстанції та намагання позивача з`ясувати не лише законність утворення Ради оборони міста Кривого Рогу, а і повноваження та статус голови Ради оборони міста Кривого Рогу та те, що про порушення своїх прав, позивач дізналась з відповіді начальника Криворізької районної військової адміністрації, яку ОСОБА_1 отримала 28.12.2023 року та 07.05.2024 року позивачем була подана позовна заява до суду.
Суд зазначає, що у матеріалах справи міститься лист «Про розгляд звернення» від 28.12.2023 року за підписом голови райдержадміністрації-начальника районної військової адміністрації Євгеном Ситниченком.
У справі міститься відповідь Виконавчого комітету Криворізької міської ради «про розгляду запиту» від 24.05.2023 року з якого видно, що позивач саме з цієї відповіді дізналася про існування оскаржуваного рішення виконкому Криворізької міської ради від 25.02.2022 №2-р-ДСК.
При цьому, в судовому засіданні 02.07.2024 року, позивач посилалася на те, що про назву вказаного рішення не знала, а дізналася лише з ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2024 року. Крім того, їй не відомо про зміст рішення, оскільки відповідачем відмовлено в наданні копії цього рішення у зв`язку із присвоєнням оскаржуваному рішенню грифу "для службового користування" та зазначено, що шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України право на звернення до суду та способи судового захисту кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За приписами ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Крім того, Європейським судом з прав людини у справі «Мушта проти України» зазначено, що не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.
При цьому, суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя, а також перешкоджати використанню доступних засобів правового захисту (справа «Станьо проти Бельгії» ).
Отже, суворе застосування строку без урахування обставин справи може бути непропорційним щодо цілі здійснення справедливого правосуддя.
Так, встановлення строків звернення до суду має на меті дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій, натомість дана мета не може перешкоджати основній меті - здійснення справедливого судочинства.
Тому не можна застосовувати формальні підходи для вирішення питання щодо пропуску строку звернення до суду, в порівнянні з метою - здійснення справедливого судочинства.
Суд вважає за необхідне зазначити, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Відповідно до вимог частини 2 статті 6 КАС України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
Отже, наведені позивачем доводи щодо строку подання позовної заяви, що він не є пропущеним, суд вважає обґрунтованими, а подану позовну заяву поданою в рамках ч. 2 ст. 122 КАС України.
Керуючись ст.ст. 122, 123, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
У задоволені заяви Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 30.05.2024 року про застосування до позовної заяви ОСОБА_1 строків позовної давності та залишення позову без розгляду - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ч.3 ст. 293 КАС України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали суду складений 16.07.2024 року.

Суддя О.С. Луніна