Справа № 400/14775/23
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 р. № 400/14775/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В. за участю секретаря судового засідання Дидіної А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомДержавного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП", вул. Знаменська, 4,м. Миколаїв,54037,
до Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,м. Миколаїв,54001,
треті особиАкціонерне товариство "Українська оборонна промисловість", вул. Дегтярівська, 36,м. Київ,04119,
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.09.2023 №04, №04, №04,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Миколаївській авіаремонтний завод «НАРП» звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області з вимогами визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 11.09.2023 №04, №04, №04.

Свої позовні вимоги товариство обґрунтувало тим, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняти з порушеннями чинного законодавства України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Зокрема, спираючись на хибні твердження про відсутність можливостей виконання господарських операцій, порушення строків реєстрації податкових накладних лише певними контрагентами постачальниками, які побудовані контролюючим органом лише на власних припущеннях і домислах та ще й без проведення жодної перевірки таких постачальників, як ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП», ТОВ «НЕОЛІВ», ТОВ «ГУДВІН-СТАР», ТОВ «АВІОР ГРУП», ТОВ «Вест Кард», ТОВ «ТПК СПЛАВ», ТОВ «КРОНОС-АВТО», ТОВ «Авіаційне науково-виробниче підприємство «Авіалюкс». ДПС в Акті перевірки не визнала право підприємства на податковий кредит з ПДВ в сумі 723384 гривень. При цьому, в Акті перевірки жодним чином не ідентифіковано постачальників, за якими контролюючий орган не визнав права на податковий кредит в сумі 43740 гривен. Позивач стверджує, що єдиною умовою для позбавлення платника податків права на податковий кредит є відсутність факту реєстрації постачальником податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зокрема, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбачені п.201.11 ПК України. Позивач наголошує, що всі податкові накладні від контрагентів-постачальників ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП», ТОВ «НЕОЛІВ», ТОВ «ГУДВІН-СТАР», ТОВ «АВІОР ГРУП», ТОВ «Вест Кард», ТОВ «ТПК СПЛАВ», ТОВ «КРОНОС-АВТО», ТОВ «Авіаційне науково-виробниче підприємство «Авіалюкс» відповідно до вимог чинного законодавства зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що контролюючий орган не один раз зазначає в Акті перевірки. В Акті перевірки контролюючим органом не доведено, що господарські операції з ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП», ТОВ «НЕОЛІВ», ТОВ «ГУДВІН-СТАР», ТОВ «АВІОР ГРУП», ТОВ «Вест Кард», ТОВ «ТПК СПЛАВ», ТОВ «КРОНОС-АВТО», ТОВ «Авіаційне науково-виробниче підприємство «Авіалюкс» фактично не відбулися. Податкове законодавство не ставить право платника податків на податковий кредит в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється виконання робіт чи надання послуг контрагентами та не надає йому повноважень здійснювати контроль дотримання усіма постачальниками товару (послуг) у ланцюгу постачання, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо, та не позбавляє права на податковий кредит за можливу непромірну діяльність будь-якого з контрагентів-постачальників у ланцюгу постачання. Підприємство не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом доказів, які б могли свідчити про узгодженість дій ДП «НАРП» та його постачальників для одержання незаконної податкової вигоди, позивач не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб. Відповідачем не надано жодного доказу, який би свідчив про наявність факту протиправної поведінки ДП «НАРП», про обізнаність позивача щодо протиправної поведінки його контрагентів і злагодженості дій між ними, тому відсутні підстави притягнення позивача до відповідальності.

Відповідач позов, надав відзив, в якому просив задоволенні позову відмовити. Свою позицію відповідач аргументував тим, що під час перевірки встановлені численні порушення податкового законодавства. Зокрема, позивач має правовідносини з ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП», ТОВ «НЕОЛІВ», ТОВ «ГУДВІН-СТАР», ТОВ «АВІОР ГРУП», ТОВ «Вест Кард», ТОВ «ТПК СПЛАВ», ТОВ «КРОНОС-АВТО», ТОВ «Авіаційне науково-виробниче підприємство «Авіалюкс», які викликають сумніви у їх реальності. Так, надані під час перевірки експрес-накладні не містять інформацію щодо найменування продукції, яка перевозилась, її кількість, що не дає змогу в повному обсязі ідентифікувати господарську операцію. Відповідно до форми №20-ОП зазначені підприємства постачальники не декларують об`єктів оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, через які проводиться діяльність. У більшості зазначених постачальників аналізом даних ЄРПН не встановлено придбання послуг зберіганні товарів, навантажувально-розвантажувальних робіт, опалення, газо-, водопостачання, придбання канцелярських засобів, тощо. Відсутність таких витрат є однім із свідчень фактичної неможливості здійснення господарської діяльності даним підприємством. Що стосується ТОВ «Авіор груп», то зазначене підприємство, починаючи з 01.07.2021 - 31.05.2023, не подано жодної податкової декларації з ПДВ до ДПІ. Що свідчить про повну відсутність фінансово-господарської діяльності на підприємстві. Крім того, позивачем включено до бюджетного відшкодування кошти включені до податкового кредиту раніше чим було зареєстровано податкові накладні.

В судових засіданнях представники позивача та відповідача підтримали власні позиції, представники позивача просили позов задовольнити, представники відповідача просили в задоволенні позову відмовити.

Суд розглянув справу 09.07.2024 у відкритому судовому засіданні за участі сторін, в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повний текст судового рішення підписано 18.07.2024.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

ДП «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» () зареєстровано як юридична особа 21.10.1993 року та перебуває на податковому обліку як платник податків з 15.08.2002.

Основним видом діяльності ДП «НАРП» є виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування.

19.06.2023 ДП «НАРП» подало податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2023 року №. Відповідно до цієї декларації підприємство задекларувало у рядку « 20» суму від`ємного значення 8931417 гривень, з яких 6062325 гривень у рядку « 20.2.1» підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку.

17.07.2023 Головним управління ДПС у Миколаївській області видано наказ №805-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «НАРП».

В період з 20.07.2023 по 02.08.2023 Головне управління ДПС у Миколаївській області, на підставі наказу №805-п від 17.07.2023 провело документальну позапланову виїзну перевірку ДП «НАРП» та склало Акт №6820/14-29-07-04/09794409.

Під час перевірки, контролюючий орган дійшов висновку, що ДП «НАРП» в порушення вимог п.198.6 ст.198, п.200.1 відобразив у податковій декларації суму 18612 гривень на яку не мав право на бюджетне відшкодування, зависив суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 601914 гривень, а також зависив суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 425459 гривень.

11.09.2023 уповноваженою особою Головного управління ДПС у Миколаївській області, на підставі Акту перевірки №6820/14-29-07-04/09794409 прийняти податкові повідомлення-рішення №04 про зменшення суми бюджетного відшкодування ДП «НАРП» за травень 2023 року на суму 493573 гривень та штрафу 246786,50 гривень, №04 про зменшення ДП «НАРП» розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за травень 20223 року на 254939 гривень, №04 про відмовлення у бюджетному відшкодуванню ДП «НАРПА» за травень 2023 року 18612 гривень.

1.1. Протягом 2022-2023 років ДП «НАРП» мав правовідносини з ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП», з яким були укладені договори постачання товарів від 27.08.2022 №109А-22, від 01.02.2023 №9А-23, від 09.02.2023 №30А-21, від 24.04.2023 №44А-23.

Відповідно до цих договорів ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» постачав на адресу позивача товарно-матеріальні цінності, а саме авіаційні комплектуючі. Загальна суму постачання склала 1608816 гривень, у т.ч. ПДВ 265536 гривень. Розрахунки між сторонами відбувалися у безготівковій формі, на час перевірки позивач перерахував на адресу постачальника 1345516,80 гривень.

ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» виписала, зареєструвало в ЄРПН та передало позивачу податкові накладні від 13.09.2022 №24, від 08.02.2023 №1, від 16.02.2023 №4, від 28.03.2023 №18, від 28.04.2023 №9, від 11.05.2023 №1, від 22.05.2023 №18, на загальну суму 1608816 гривень, у т.ч. ПДВ 265536 гривень.

ДП «НАРП» відобразило зазначену суму у власному податковому обліку, як податковий кредит.

Під час перевірки, контролюючий орган заперечив право позивач на врахування коштів сплачених на користь ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП», оскільки у експрес-накладних («Нова пошта») зазначено, що відправка здійснювалася з м. Києва, однак інформації щодо наявності складських/виробничих приміщень постачальник у м. Києві не декларує. Відповідно до форми №20-ОП підприємство не декларує наявність складських/виробничих приміщень, автотранспорту тощо. Експрес-накладні не містять інформації щодо найменування продукції, яка перевозилася, її кількість, що не дає змогу в повному обсязі ідентифікувати господарську операцію. Аналізом даних ЄРПН з 01.01.2019 по 31.05.2023 не встановлено придбання ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» послуг зберігання товарів, навантажувальних, розвантажувальних робіт, опалення, газо-водопостачання, придбання канцелярських товарів тощо. Відсутність таких витрат є одним із свідчень фактичної неможливості здійснення господарської діяльності даним підприємством. Кількість працюючих у постачальника 2-3 особи. Згідно баз даних ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» не залучає сторонні організацій для ведення фінансово-господарської діяльності. За даними податкових баз, ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП» не є виробником продукції.

1.2. 18.07.2022 ДП «НАРП» уклало договір постачання з ТОВ «НЕОЛІВ» №100А-22, відповідно до якої останній зобов`язувався поставити на адресу позивача тканину 300В.

Відповідно до видаткової накладної, ТОВ «НЕОЛІВ» поставив на адресу позивача 46 одиниць тканини на 109848 гривень.

ТОВ «НЕОЛІВ» виписало, зареєструвало в ЄРПН та передало позивачу податкову накладну і від 29.08.2022 №52, на загальну суму 109848 гривень, у т.ч. ПДВ 18308 гривень.

ДП «НАРП» відобразило зазначену суму у власному податковому обліку, як податковий кредит.

Під час перевірки, контролюючий орган заперечив право позивач на врахування коштів, сплачених на користь ТОВ «НЕОЛІВ», оскільки експрес-накладна не містить інформацію щодо найменування продукції, яка перевозилася, її кількість, що не дає змогу в повному обсязі ідентифікувати господарську операцію. Податкова звітність, яка містить інформацію щодо наявності у підприємства ТОВ «НЕОЛІВ» земельних ресурсів до ДПІ обліку не надавалась. В експрес-накладній зазначено, що відправка товару здійснювалась з м. Жихор Харківської області, але у формі 20-ОПП підприємство не декларує наявність складських виробничих приміщень у м. Жихор. Податкова звітність, яка містить інформацію щодо наявності у підприємства ТОВ «НЕОЛІВ» земельних ресурсів до ДПІ обліку не надавалась. Кількість працюючих 2-3 особи. Згідно баз даних ТОВ «НЕОЛІВ» не залучає сторонні організації для ведення фінансово-господарської діяльності. Згідно ЄРПН не встановлено придбання ТОВ «НЕОЛІВ» послуг зберігання товарів, навантажувальних, розвантажувальних робіт, опалення, газо-водопостачання, придбання канцелярських товарів тощо. Відсутність таких витрат є одним із свідчень фактичної неможливості здійснення господарської діяльності даним підприємством.

1.3. 15.09.2022 ДП «НАРП» уклав договір №116А-22з ТОВ «ГУДВІН-СТАР», відповідно до якого придбав у постачальника комплектуючі для авіаційного обладнання (вимірювальний комплекс ИКД27ДФ-0,25, вузол 1-8М для Р-862 та ін.) на загальну суму 174000 гривень.

05.12.2022 ДП «НАРП» уклав з ТОВ «ГУДВІН-СТАР» договір №157А-22, відповідно до якого придбав обладнання (субблок 243 01.03 441-2, вузол 551.01.01, модулятор 451.00.04 та ін.) на загальну суму 244800 гривень.

ТОВ «ГУДВІН-СТАР» виписало, зареєструвало в ЄРПН та передало позивачу податкові накладі №3 від 13.10.2022 та №4 від 12.12.2022 на загальну суму ПДВ 69800 гривень.

ДП «НАРП» відобразило зазначену суму у власному податковому обліку, як податковий кредит.

Під час перевірки контролюючий орган заперечив право позивач на врахування коштів, сплачених на користь ТОВ «ГУДВІН-СТАР», оскільки експрес-накладна не містить інформацію щодо найменування продукції, яка перевозилася, її кількість, що не дає змогу в повному обсязі ідентифікувати господарську операцію. Підприємство не декларує наявність складських/виробничих приміщень, автотранспорту. Аналізом ЄРПН не встановлено придбання ТОВ «НЕОЛІВ» послуг зберігання товарів, навантажувальних, розвантажувальних робіт, опалення, газо-водопостачання, придбання канцелярських товарів тощо. Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку подані з помилками, відсутня інформація про нарахування заробітної плати працівникам. Згідно з інформаційних баз, ТОВ «ГУДВІН-СТАР» не здійснював зовнішньоекономічну діяльність, при цьому зазначений постачальник не є виробником. У зв`язку з відсутністю факт (джерела) законного введення в обіг ТМЦ та відсутністю реального задекларованого виробництві, відсутністю у ТОВ «ГУДВІН-СТАР» необхідних матеріально-технічних і трудових можливостей для здійснення цієї господарської операції з постачання товару, контролюючий орган зробив висновок, що було здійснено лише документально оформлення господарських операцій.

1.4. ДП «НАРП» 26.10.2022 уклав з ТОВ «АВІОР ГРУП» договір поставки, відповідно до якого придбав пелети деревні Enplus A1 в обсязі 352 т на загальну суму 5596800 гривень.

ТОВ «АВІОР ГРУП» виписало, зареєструвало в ЄРПН та передало позивачу податкові накладі №3 від 15.12.2023, №2 від 07.11.2022, №4 від 22.11.2022, №1 від 15.12.2022, №2 від 02.12.2022, №3 від 15.12.2022, №4 від 02.12.2022, №5 від 02.12.2022, №1 від 30.12.2022, №6 від 15.12.2022, №1 від 04.01.2023, №2 від 09.01.2023, №3 від 06.01.2023, №4 від 11.01.2023, №5 від 23.01.2023 від 03.02.2023, №1 від 10.02.2023 та №2 від 14.02.2023 на загальну суму ПДВ 486805 гривень.

ДП «НАРП» відобразило зазначену суму у власному податковому обліку, як податковий кредит.

Під час перевірки контролюючий орган заперечив право позивач на врахування коштів сплачених на користь ТОВ «АВІОР ГРУП», оскільки остання декларація з ПДВ подана до ДПІ обліку в липні 2021 року. Починаючи з 01.07.2021 - 31.05.2023 підприємство не подано жодної податкової декларації з ПДВ до ДПІ обліку, що свідчить про повну відсутність фінансово-господарської діяльності на підприємстві. Однак, з метою формування штучного податкового кредиту ТОВ «АВІОР ГРУП» відбулася реєстрація податкових накладних в ЄРПН протягом 01.07.2021-03.04.2023. Також, відповідно до форми 20-ОПП підприємством не декларується наявність об`єктів оподаткування, наявність складських/виробничих приміщень, автотранспорту тощо. Згідно даних ЄРПН платник податку на придбаває транспортні послуги щодо перевезення вантажів, інформація щодо власних вантажних автомобілів відсутня, відсутнє придбання послуг зі зберігання запасних частини тощо.

Інформація, що зазначена в наданих ТТН під час проведення перевірки не відповідає дійсності, адже відсутня інформація про залучені сторонньої організації ТОВ «АВІОР ГРУП» щодо перевезення ТМУ пелети на адресу ДП «НАРП». Крім того, постачальник взагалі не подає звітність про наявність трудових ресурсів за період з 01.07.2021 по 31.05.2023.

За вказаними фактами господарських операцій ДП «НАРП» з ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП», ТОВ «НЕОЛІВ», ТОВ «ГУДВІН-СТАР», ТОВ «АВІОР ГРУП», відповідач прийшов до висновку, що первинними документами не підтверджений рух активів, реальні господарські операції не відбулися, факт придбання товарів був відсутній, а тому ДП «НАРП» не мав право враховувати ці кошти у власному податковому обліку, як податковий кредит.

Відповідно ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю, постачання послуг, ввезення товарів на митну територію України, вивезення товарів за межі митної території України, постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Таким чином, відповідно до Кодексу у підприємства є право на включення до податкового кредиту сплачених сум іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

У цих випадках, контролюючий орган заперечує реальність господарських операцій позивача з постачальникам з тих підстав, що в обліку цих постачальників недостатньо активів щодо матеріальних, фінансових, організаційних та трудових ресурсів для виконання зобов`язання за договорами.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов`язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Досліджуючи реальність та товарність цих договорів, відповідно до роз`яснення Вищого адміністративного суду України викладеного у листі № 742/11/13-11 від 02.06.11, суд вважає, що саме за цими господарськими операціями будь-яких не будь інших документів, ніж ті які були надані позивачем (договори, товарні накладні, податкові накладні, платіжні доручення, акти приймання), бути не може.

У будь-якому випадку, відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доказування обставин безтоварності та не реальності господарських договорів покладено на податковий орган, а не на платника податків.

На думку суду, відповідачем таких доказів щодо правовідносин ДП «НАРП» з його контрагентами ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП», ТОВ «НЕОЛІВ», ТОВ «ГУДВІН-СТАР», ТОВ «АВІОР ГРУП» не надано, а висновки зроблені в Акті перевірки є поверховими, бездоказовими та передчасними.

Всі претензії до зазначених контрагентів носять загальний, абстрактний та неконкретний характер.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (п. 2.2 р. 2 Положення №88).

Відповідно до п. 2.4 Положення №88 2.4 Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

З наданих до суду копій первинних документів по взаємовідносинах позивача з ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП», ТОВ «НЕОЛІВ», ТОВ «ГУДВІН-СТАР», ТОВ «АВІОР ГРУП» судом встановлено, що вони мають усі необхідні реквізити та оформлені належним чином, будь-яких недоліків щодо оформлення перелічених документів під час проведення податкової перевірки не встановлено.

Взагалі суд вимушений констатувати, що контролюючий орган позбавляє права на податковий кредит та бюджетне відшкодування на підставі власних вигаданих уявлень про здійснення господарської діяльності, при якій у постачальників ТМЦ повинен завжди бути великий штат працівників, основних засобів, об`єктів нерухомості, земельні ділянки та ін. Але, законодавство жодним чином не пов`язує права платника податків на врахування сплачених на користь постачальника коштів на врахування у податковому кредиті, з наявністю у нього складів, земельних ділянок, певної кількості працівників, автомобілів та інших ресурсів.

Ті обставини, що у постачальників позивача недостатньо власних трудових чи матеріальних ресурсів, або в ланцюгах постачальників є сумнівні підприємства чи навіть підприємства, які визнанні фіктивними, є лише приводом (сигналом) для більш ретельної перевірки (дослідження) їх діяльності. Самі по собі ці обставини не можуть бути підставами для позбавлення покупців цих підприємств права на віднесення сплачених на їх користь коштів до податкового кредиту.

Всі ці аргументи відповідача про неможливість постачальниками здійснювати господарську діяльність, оскільки на думку контролюючого органу в них недостатньої ресурсів, суд відкидає як надумані, які не узгоджується з вимогами законодавства, та жодним чином не можуть впливати на право платника на податковий кредит.

Єдиний аргумент позивача у цьому випадку, якій заслуговує на увагу, це факт неподання податкової звітності протягом 01.07.2021 31.05.2023 ТОВ «АВІОР-ГРУП».

Але, відповідно до п.п. «г» п.184.1. ст.184 ПК України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Тобто, у відповідача були підстави для анулювання реєстрації платника ПДВ цього постачальника, принаймні з 01.08.2022. А взаємовідносини позивача з цим постачальником відбувалися в листопаді 2022- лютому 2023. Але, контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платником ПДВ було прийнято лише 31.05.2023.

Наявністю у особи статусу зареєстрованого платника ПДВ, це офіційне визнання з боку Держави його податкової дієздатності. Цей статус і потрібен для того, щоб інші платники податків були обізнані щодо повноти податкової дієздатності свого контрагента. Оскільки, факт неподання податкової звітності ТОВ «АВІОР-ГРУП» більше року, не став станом на листопад 2022 року, для відповідача підставою для анулювання його реєстрації платником ПДВ, він у такому випадку, не може обґрунтовувати цим же фактом, претензії до позивача щодо формування податкового кредиту в цей період за рахунок цього постачальника.

Більш того, відповідно до п.201.10. ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

У цьому випадку, всі податкові накладні були зареєстровані після 01.07.2017, що підтверджується самим Актом перевірки.

З 01.07.2017 законодавець чітко визначив, що сам факт реєстрацією ДФС податкової накладної в ЄРПН, свідчить про те, що контролюючим органом вже перевірено податкову чистоту господарської операції, оскільки під час реєстрації податкової накладної, контролюючий орган перевіряє ризики порушення норм податкового законодавства, а у разі їх підтвердження, має право зупинити та/або відмовити у реєстрації податкових накладних.

Суд звертає увагу на категоричність вимог п.201.10. ПК України, про те, що суми податку, що відносяться до податкового кредиту, підтверджені зареєстрованою після 01.07.2017 податковою накладною та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Більш того, саме для усунення негативної практики, до якої вдавались контролюючі органи протягом тривалого часу, коригування податкових зобов`язань платника податків через оцінку його правочинів, як безтоварних або нікчемних, подолання тривалою невизначеності та суб`єктивізму у питанні адміністрування податку на додану вартість, законодавцем були внесенні зміни до п.201.10 ПК України.

На думку суду, що ті всі аргументи відповідача зазначені як в акті перевірки так і у відзиві, щодо недостатності ресурсів у постачальників, не підтвердження походження ТМЦ аналізом бази ЄРПН, а також факт неподання податкової звітності протягом року ТОВ «АВІОР ГРУП», є слушними на стадії вирішення питання про реєстрацію податкових накладних.

Оскільки, контролюючим органом під час реєстрації податкових накладних ТОВ «ПРОМТЕХІНВЕСТ ГРУП», ТОВ «НЕОЛІВ», ТОВ «ГУДВІН-СТАР», ТОВ «АВІОР ГРУП» не були висунуто претензію щодо реальності та товарності зазначених господарських операцій, він втратив таку можливість висувати її стосовно отримувача (покупцеві) у подальшому. Суд звертає увагу, що того ж ТОВ «АВІОР ГРУП» було зареєстровано 17 податкових накладних, і при жодному випадку реєстрації, контролюючий орган не ставив питання про недостатність ресурсу чи неподання звітності цим платником податків.

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (справа «Рисовський проти України»).

А у цьому випадку, контролюючий орган не лише позбавляє позивача права на майно (податковий кредит), яке у нього виникло на підставі зареєстрованих контролюючим органом податкових накладних, а ще і накладає додаткове стягнення у вигляді штрафу, хоча саме контролюючим органом було здійснено реєстрацію цих накладних.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в цій частині позов належить задовольнити, а податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №04 від 11.09.2023 визнати протиправним та скасувати повністю, також визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення відповідача №04 в частині визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 206955,6 гривень.

2. Під час перевірки, контролюючим органом враховані матеріали попередньої документальної виїзної перевірки ДП «НАРП», а саме Акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 18.11.2022 №8600/07-04/09794409.

02.01.2023 Головним управління ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення ДП «НАРП» розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 42077 гривень.

Під час поточної перевірки в серпні 2023, контролюючий орган дійшов висновку, що зазначене податкове повідомлення-рішення було узгоджене 10.04.2023, а тому позивач повинен був відкоригувати суму 42077 гривень у бік зменшення у власному обліку суми від`ємного значення.

Відповідно до ст.203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 затверджено форму податкової декларації з податку на додану вартість та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість.

Форма податкової декларації з податку на додану вартість передбачає рядок 16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу».

ДПС України листом за №3770/7/99-00-21-03-02-07 від 13.02.2024 «Щодо забезпечення єдиного механізму (підходу) відображення у податковій декларації з ПДВ суми, визначеної у податковому повідомленні-рішенні за формою «В4», сформованому за результатами проведення контролюючим органом перевірки» роз`яснив, що у рядку 16.3 податкової декларації з ПДВ вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення ПДВ, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження ППР, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 ПКУ.

Щодо процедури узгодження, то в цьому листі контролюючий орган послався на ст.56 ПК України, відповідно до якої у випадку оскарження ППР у судовому порядку, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування ППР грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18 статті 56 ПКУ).

Таким чином, у платника податків виникає обов`язок відобразити зменшення від`ємного значення у рядку 16.3, виключено після завершення процедури узгодження цієї суми в порядку ст.56 ПК України.

У цьому випадку, сума 42077 гривень була визначена податковим повідомленням-рішення № від 02.01.2023, які були отримані платником податків 10.01.2023. Платник податків скористався правом на адміністративне оскарження та 23.01.2023 подав скаргу до ДПС України.

Рішенням ДПС України від 22.03.2023 за №7105/6/99-00-06-01-05-06, скарга ДП «НАРП» розглянуто по суті та у її задоволенні відмовлено. Зазначене рішення позивач отримав 28.03.2023.

04.04.2023 позовна заява ДП «НАРП» про оскарження податкового-повідомлення рішення № від 02.01.2023 надійшла до Миколаївського окружного адміністративного суду, що підтверджується штампом на позовній заяві, яка міститься в матеріалах адміністративної справи №400/3996/23.

14.04.2023 ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі №400/3996/23.

29.01.2024 рішенням МОАС у справі №400/3996/23 позов ДП «НАРП» задоволений, податкове повідомлення-рішення № визнано протиправним та скасовано.

09.05.2024 постановою ПААС рішення МОАС у справі №400/3996/23 від 29.01.2024 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № про зменшення ДП «НАРП» розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 42077 гривень, було залишено без змін.

Таким чином, немає ніяких підстав стверджувати, що станом на час перевірки в серпні 2023 року, зазначене ППР було узгоджене і платник податків був зобов`язаний його враховувати у власному податковому обліку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №04 від 11.09.2023 в частині визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду на суму 42077 гривень також в цій частині підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позов в цій частині задоволенню.

3. ДП «НАРП» відповідно до договору від 18.10.2022 №128А-22 мав правовідносини з ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «СПЛАВ», відповідно до якого товариство постачало на користь позивача соляну кислоту, цин монофосфат та желатин харчовий.

В листопаді 2022 ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «СПЛАВ» виписало дві податкові накладні №1 від 02.11.2022 та №10 від 11.11.2022. Зазначені податкові накладні були зареєстровані в ЄРПН 06.12.2022.

Разом з тим, ДП «НАРП» суму ПДВ в розмірі 2432 за податковими накладними №1 та №10, які були зареєстровані в грудні 2022 р, включило до складу податкового кредиту по рядку 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» податкової декларації з ПДВ за листопад.

В вересні 2022 ДП «НАРП» мав господарські правовідносини з ТОВ «КРОНОС-АВТО», у якого придбав 10 л бензину Б-70 на загальну суму 600 гривень.

ТОВ «КРОНОС-АВТО» виписало податкову накладну №1507 08.09.2022, а зареєструвало її в ЄРПН лише 05.10.2022.

ДП «НАРП» включив до складу податкового кредиту по рядку 10.1, 120 гривень сплачених в якості ПДВ на користь ТОВ «КРОНОС-АВТО» за вересень 2022 року.

Аналогічним чином, в вересні 2022 ДП «НАРП» мав правовідносини з ТОВ «АВІАЦІЙНЕ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВІАЛЮКС» на підставі договору №118А-22 щодо постачання авіаційних комплектуючих.

Окрім іншого, ТОВ «АВІАЦІЙНЕ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВІАЛЮКС» виписало на користь позивача податкову накладну №2 від 03.10.2022, яку зареєструвало в ЄРПН 09.11.2022.

Натомість, ДП «НАРП» включив складу податкового кредиту по рядку 10.1, 5300 гривень сплачених в якості ПДВ на користь ТОВ «АВІАЦІЙНЕ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВІАЛЮКС» за жовтень 2022 року.

Таким чином, ДП «НАРП» у 2022 році, включив до складу податкового кредиту 7852 гривень (1945+486,4+120+5300) на підставі податкових накладних від ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «СПЛАВ», ТОВ «КРОНОС-АВТО», ТОВ «АВІАЦІЙНЕ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «АВІАЛЮКС», які на той час не були зареєстровані в ЄРПН.

В подальшому, 5906,4 гривень у податковій декларації за травень 2023 року, було включені до відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, а 1945,6 гривень заявлені до бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, оскільки позивач включив до складу податкового кредиту суму 5906,4 гривень на підставі не зареєстрованих податкових накладних, контролюючий орган правомірно зменшив суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду на цю суму.

В цій частині позов задоволенні не підлягає. В задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №04 в частині зменшення від`ємного значення на суму 5906,4, а також податкового повідомлення-рішення №04 в частині відмовлення у бюджетному відшкодуванню на суму 1945,6 гривень, - відмовити.

4. Відповідно до договору від 05.04.2022 №040414-05/07/2022 ТОВ «ВЕСТ КАРД» постачав паливо на користь ДП «НАРП».

16.09.2022 ТОВ «ВЕСТ КАРД» виписало та 04.10.2022 зареєструвало в ЄРПН податкову накладну №153573 на постачання дизельного палива Mustang на загальну суму 100000 гривень, у т.ч. ПДВ за ставкою 7% 6542 гривень.

ДП «НАРП» врахував цю податкову накладну у власному обліку як податковий кредит зі ставкою 20% 16666,67 гривень.

В судовому засіданні представники визнали зазначену розбіжність, та пояснили це помилкою та неуважністю.

Відповідно до п.82 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що тимчасово, на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, операції з постачання на митній території України та ввезення на митну території України бензинів моторних, важких дистилятів та скрапленого газу, оподатковуються за ставкою ПДВ у розмірі 7 відсотків.

Отже, як відповідно до вимог ПК України, так відповідно і до зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної №153573 від 16.09.2022, ДП «НАРП» мав право на врахування у власному податковому обліку податковий кредит за цієї господарською операцію лише в розмірі 7%, тобто 6542,06 гривень, а не 16666,67 гривень.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про задоволення позову за цим епізодом частково. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №04 від 11.09.2023 про відмову у бюджетному відшкодуванні на суму 6542,06 гривень, а на суму 10124.67 гривень, - відмовити.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про частково задоволення позову.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №04 від 11.09.2023 повністю. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №04 від 11.09.2023 в частині визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 249032,6 гривень (254938 5906,4=249032,6).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №04 від 11.09.2023 в частині відмови у відшкодування податку на додану вартість на суму 6542,06 (18612-(1945+10124,67)) гривень.

В задоволенні позову в частині, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №04 від 11.09.2023 в частині визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в частині на сумі 5905,4 гривень, а також податкового повідомлення рішення №04 від 11.09.2023 про відмову у відшкодуванні податку на додану вартість в частині на суму 12069,94 (1945+10124,67) гривень, - відмовити.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 14939 гривень підлягає відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно частині задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (вул. Знаменська, 4,м. Миколаїв,549) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,м. Миколаїв,547) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №04 від 11.09.2023 про зменшення ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "Нарп" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2023 року на суму 493573 грн, та штрафних санкцій в розмірі 246786,50 гривень.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №04 від 11.09.2023 в частині визначення ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "Нарп" суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 249032,6 гривень.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №04 від 11.09.2023 в частині відмови ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "Нарп" у відшкодуванні податку на додану вартість на суму 6542,06 гривень.

5. В задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №04 від 11.09.2023 в частині визначення ДП «Миколаївський авіаремонтний завод» суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в частині суми 5905,4 гривень, а також податкового повідомлення рішення №04 від 11.09.2023 про відмову у відшкодуванні податку на додану вартість в частині суми 12069,94 гривень, - відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,м. Миколаїв,547) на користь Державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (вул. Знаменська, 4,м. Миколаїв,549) судові витрати в розмірі 14939 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) гривень.

7. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 18.07.2024