Справа № 200/851/22
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

18 липня 2024 року Справа №200/851/22

Суддя Донецького окружного адміністративного суду - Зеленов А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 КАС України у справі №200/851/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №200/851/22, яке набуло законної сили 17 жовтня 2023 року на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби з 01 грудня 2015 року по 05 січня 2022 року в неповному обсязі. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, за період з 01.03.2018 року по 05.01.2022 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року відповідно до абзаців 4 - 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням фактично виплачених сум індексації грошового забезпечення. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

14 червня 2023 року по справі №200/851/22 видано виконавчий лист.

15 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 04 березня 2024 року заява позивача розподілена на суддю Зеленова А.С.

Ухвалою суду від 07 березня 2024 року заяву позивача ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, повернуто заявникові, оскільки в порушення пункту 2 та 3 частини 2 статті 383 КАС України заявником не зазначено номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі відповідача та у заяві не було зазначено інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформація про хід виконавчого провадження.

15 травня 2024 року до суду повторно надійшла заява ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України.

Ухвалою суду від 23 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, повернуто заявникові, оскільки позивач звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України 09 травня 2024 року, тобто поза межами десятиденного строку, який розпочав перебіг з дня, коли особа дізналась (мала дізнатись) про порушення своїх прав. Заяву про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду із заявою, яка подана в порядку статті 383 КАС України, до суду не було надано.

27 червня 2024 року до суду втретє надійшла заява ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України, у якій позивач просив суд:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі №200/851/22 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 05.01.2022 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року відповідно до абзаців 4 - 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням фактично виплачених сум індексації грошового забезпечення;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України вжити заходи щодо усунення причин та умов, які спричинили порушенню закону при виконанні судового рішення від 11.05.2023 у справі №200/851/22;

встановити Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України тридцяти денний строк для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі №200/851/22.

Заява обґрунтована тим, що відповідачем неналежним чином виконується рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №200/851/22, яке набуло законної сили 17 жовтня 2023 року на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року. Відповідачем надано розрахунок нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 05 січня 2022 року у відповідності до абзаців 9-11 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження проведення індексації грошових доходів населення». Водночас, з розрахунку відповідача не вбачається застосування пунктів 104-109 постанови Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 щодо буквального тлумачення абз. 3-6 пункту 5 Порядку №1078. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку задоволено. Визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду. Прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 КАС України у справі №200/851/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд заяви вирішено здійснювати в порядку письмового провадження. Встановлено військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України строк, протягом якого відповідач має право надати пояснення щодо заяви ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 КАС України у справі №200/851/22 до 08 липня 2024 року включно.

08 липня 2024 року відповідачем надано до суду пояснення на заяву позивача ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 КАС України у справі №200/851/22, у яких зазначено наступне.

Під час проведення нарахувань згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2023р. у справі № 200/851/22 військовою частиною НОМЕР_1 був застосований метод обрахунку індексації, який визначено частиною п`ятою статті 4 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХП «Про індексацію грошових доходів населення» та абзацами дев`ятим - одинадцятим пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 № 1078 (далі - постанова № 1078), якими передбачено, що в разі, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення (далі - випереджаючий метод).

Застосування випереджаючого методу обумовлено поетапним підвищенням грошового забезпечення, починаючи із січня 2016 року, з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Відповідно до абзацу четвертого пункту 5 постанови № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суми індексації, що склалася в місяці підвищення доходу, сума індексації в цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Вказано, що до виплати належить сума індексації грошового забезпечення за різницею розміру збільшення грошового забезпечення, ураховуючи раніше виплачені суми за відповідні періоди а саме 1881,94 грн. З цієї суми утриманий військовий збір 28,23 грн та податок на доходи фізичних осіб 338,75 грн. Податок на доходи фізичних в повному обсязі компенсований за рахунок держави. На картковий рахунок позивача перерахована сума 1853,71 грн. Вважає, що нарахування індексації випереджаючим методом із застосуванням базового місяця (січень 2008 року) на виконання рішення суду проведено з дотриманням вимог постанови № 1078.

Згідно ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 5 цієї ж статті у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Суд вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 КАС України у справі №200/851/22 в письмовому порядку на підставі наявних матеріалів.

Вирішуючи питання щодо наявності або відсутності обставин протиправності рішення, дій чи бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №200/851/22 та порушення таким рішенням, дією чи бездіяльністю прав ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Як зазначено в резолютивній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №200/851/22, яке набуло законної сили 17 жовтня 2023 року на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року, цим рішенням, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, за період з 01.03.2018 року по 05.01.2022 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року відповідно до абзаців 4 - 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням фактично виплачених сум індексації грошового забезпечення.

29 грудня 2023 року позивач звертався до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України із заявою про надання відомостей про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №200/851/22.

16 січня 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України надано позивачу листа №0120, у якому зазначено наступну інформацію. Під час проведення нарахувань згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.05.2023р. у справі № 200/851/22 військовою частиною НОМЕР_1 був застосований метод обрахунку індексації, який визначено частиною п`ятою статті 4 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХП «Про індексацію грошових доходів населення» та абзацами дев`ятим - одинадцятим пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 № 1078 (далі - постанова № 1078), якими передбачено, що в разі, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення (далі - випереджаючий метод). Застосування випереджаючого методу обумовлено поетапним підвищенням грошового забезпечення, починаючи із січня 2016 року, з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Відповідно до абзацу четвертого пункту 5 постанови № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суми індексації, що склалася в місяці підвищення доходу, сума індексації в цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Вказано, що до виплати належить сума індексації грошового забезпечення за різницею розміру збільшення грошового забезпечення, ураховуючи раніше виплачені суми за відповідні періоди а саме 1881,94 грн. З цієї суми утриманий військовий збір 28,23 грн та податок на доходи фізичних осіб 338,75 грн. Податок на доходи фізичних в повному обсязі компенсований за рахунок держави. На картковий рахунок позивача перерахована сума 1853,71 грн.

21 лютого 2024 року позивач звернувся до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа у справі №200/851/22.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП №74309544 з примусового виконання виконавчого листа №200/851/22 виданого 14 червня 2023 року Донецьким окружним адміністративним судом.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12 березня 2024 року накладено у ВП № 74309544 на військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22 квітня 2024 року накладено у ВП № 74309544 на військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України штраф на користь держави у розмірі 10200 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Питання визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульовано ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 6 ст. 383 Кодексу визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Так, відповідно до положень статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З системного аналізу зазначених норм суд дійшов висновку про те, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами статті 383 Кодексу, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду чи умисне ухилення від вчинення будь-яких дій, спрямованих на його виконання, що порушує законні права та інтереси позивача.

Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 Кодексу адміністративного судочинства України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Як було зазначено судом вище, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №200/851/22, яке набуло законної сили 17 жовтня 2023 року на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби з 01 грудня 2015 року по 05 січня 2022 року в неповному обсязі. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, за період з 01.03.2018 року по 05.01.2022 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року відповідно до абзаців 4 - 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням фактично виплачених сум індексації грошового забезпечення. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З листа військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 16 січня 2024 року №0120 та пояснень на виконання вимоги ухвали суду від 03 липня 2024 року слідує, що під час проведення нарахувань згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.05.2023р. у справі № 200/851/22 військовою частиною НОМЕР_1 був застосований метод обрахунку індексації, який визначено частиною п`ятою статті 4 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХП «Про індексацію грошових доходів населення» та абзацами дев`ятим - одинадцятим пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 № 1078 (далі - постанова № 1078), якими передбачено, що в разі, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку з індексацією враховується рівень такого підвищення (далі - випереджаючий метод). Застосування випереджаючого методу обумовлено поетапним підвищенням грошового забезпечення, починаючи із січня 2016 року, з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Відповідно до абзацу четвертого пункту 5 постанови № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суми індексації, що склалася в місяці підвищення доходу, сума індексації в цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Вказано, що до виплати належить сума індексації грошового забезпечення за різницею розміру збільшення грошового забезпечення, ураховуючи раніше виплачені суми за відповідні періоди а саме 1881,94 грн. З цієї суми утриманий військовий збір 28,23 грн та податок на доходи фізичних осіб 338,75 грн. Податок на доходи фізичних в повному обсязі компенсований за рахунок держави. На картковий рахунок позивача перерахована сума 1853,71 грн.

Тобто, аналізуючи надані пояснення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на виконання вимог ухвали суду від 03 липня 2024 року та лист від 16 січня 2024 року №0120, який надано на заяву позивача від 11 січня 2024 року №140, суд приходить до висновку, що військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №200/851/22 був застосований метод обрахунку індексації, який визначено частиною п`ятою статті 4 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХП «Про індексацію грошових доходів населення» та абзацами дев`ятим - одинадцятим пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 № 1078.

Водночас, резолютивна частина рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №200/851/22 в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 року по 05.01.2022 року, яка є обов`язковою для виконання відповідачем, містить зобов`язання наступного змісту: «Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (…), за період з 01.03.2018 року по 05.01.2022 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року відповідно до абзаців 4 - 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням фактично виплачених сум індексації грошового забезпечення».

При цьому, у мотивувальній частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №200/851/22 звернуто увагу відповідача на те, що у межах спірних правовідносин відповідач безпідставно оминув норми абзацу 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації його грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року), не встановив, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем допущені протиправні дії, вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №200/851/22 в частині невірного обрахунку індексації грошового забезпечення за спірний період з 01.03.2018 року по 05.01.2022 року, оскільки рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №200/851/22 в частині спірного періоду містить зобов`язання наступного змісту: нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 05.01.2022 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року відповідно до абзаців 4 - 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На важливості виконання судового рішення неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Так, Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Враховуючи висновок суду про протиправність дій відповідача при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №200/851/22 в частині спірного періоду з 01.03.2018 року по 05.01.2022 року, суд вважає за необхідне винести окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону зі встановленням строку для повідомлення суду про їх усунення.

Керуючись ст.ст. 249, 256, 383, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 КАС України у справі №200/851/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, вчинені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі №200/851/22 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 05.01.2022 із застосуванням методу обрахунку індексації, який визначено частиною п`ятою статті 4 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХП «Про індексацію грошових доходів населення» та абзацами дев`ятим - одинадцятим пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України вжити заходи щодо усунення причин та умов, які спричинили порушенню закону при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 у справі №200/851/22 в частині зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 05.01.2022 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року відповідно до абзаців 4 - 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням фактично виплачених сум індексації грошового забезпечення.

Про вжиті заходи реагування повідомити Донецький окружний адміністративний суд протягом одного місяця з дня отримання даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 18 липня 2024 року.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Зеленов А.С.