Справа № 400/11416/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/11416/23

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі № 400/11416/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.05.2023 № 0-1414,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1414 від 03.05.2023, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок в розмірі 25000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач, зареєструвавши на себе право власності на автомобіль, що є об`єктом оподаткування 28.01.2023 (перша реєстрація ТЗ в Україні), зобов`язаний сплачувати транспортний податок з 01.01.2023. Однак, зазначений транспортний засіб ( марки MERCEDES-BENZ S 350D, 2022 року випуску, об`ємом циліндрів двигуна 2987 куб. см. тип пального: ДИЗЕЛЬ) 23.02.2023 був проданий (реалізований) іншій особі, а саме ООО «Бест Авто». Таким чином, починаючи з 01.02.2023 у нового власника виник обов`язок сплати відповідного транспортного податку. Просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1414 від 03.05.2023, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок в розмірі 25000 грн.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідно до інформаційних баз контролюючого органу, що наповнюються даними від органів державної реєстрації транспортних засобів, фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 28.01.2023 придбано транспортний засіб MERCEDES-BENZ S 350 D, 2022 року випуску, об`єм двигуна 2987 см. куб., тип пального - дизель, VIN код НОМЕР_2 . Інформація в базах даних контролюючого органу оновлена 27.04.2023.

Керуючись вимогами п.п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України, ГУ ДПС у Миколаївській області визначено суму податкового зобов`язання за платежем: «транспортний податок з фізичних осіб» за 2023 рік, сформовано та направлено податкове повідомлення - рішення за формою «Ф» від 03.05.2023 № 0- 1414 на суму 25 000,00 гривень. Вказане ППР направлене громадянину ОСОБА_1 на податкову адресу, яке отримано власноручно 11.05.2023. Відповідно до п.п. 267.6.10 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем реєстрації) для проведення звірки щодо об`єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку, розміру ставки податку, нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, контролюючий орган за місцем реєстрації платника проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення - рішення. Попереднє податкове повідомлення - рішення вважається скасованим (відкликаним). ОСОБА_1 не звертався до ГУ ДПС у Миколаївській області з заявою про проведення звірки даних. Враховуючи вищезазначене, податкове повідомлення - рішення від 03.05.2023 №0-1415 прийнято у повній відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому підстави для скасування відповідних податкових повідомлень-рішень відсутні. Позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували висновки контролюючого органу за результатами перевірки.

Зважаючи на це, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 26.02.2024 у справі № 400/11416/23 позов ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення №0-1414 від 03.05.2023, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок в розмірі 25000 грн.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1090,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Головного управління ДПС у Миколаївській області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що позивач не звертався до Головного управління ДПС у Миколаївській області з заявою про проведення звірки даних.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.05.2023 ГУ ДПС у Миколаївській області було винесено податкове повідомлення-рішення №0-1415, яким позивачу було визначено суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб, податковий період 2023 рік в сумі 25000,00 гривень.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що зазначений транспортний засіб (марки MERCEDES-BENZ S 350D, 2022 року випуску, об`ємом циліндрів двигуна 2987 куб. см. тип пального: ДИЗЕЛЬ) 23.02.2023 був проданий (реалізований) іншій особі, а саме ТОВ «Бест Авто». Таким чином, починаючи з 01.02.2023 року у нового власника виник обов`язок сплати відповідного транспортного податку.

У той же час суд вказав, що згідно наведених положень підпункту 267.6.5 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України транспортний податок нараховується позивачу до першого числа місяця, в якому позивач втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування, тобто до 1 лютого 2023 року.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Кодексу визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об`єктами оподаткування.

Об`єктом оподаткування Податкового кодексу України є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).

Відповідно до підпункту 267.6.2. статті 267 Податкового кодексу України податкове/ податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності. Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об`єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Підпунктом 267.6.5. статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об`єкт.

Відповідно до підпункту 267.6.6. статті 267 Податкового кодексу України за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

З аналізу наведених вище положень підпунктів 267.6.2 та 267.6.5 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України виходить, що у разі переходу права власності на автомобіль від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об`єкт.

З огляду на наведене, зареєструвавши право власності на автомобіль, що є об`єктом оподаткування 28.01.2023 (перша реєстрація ТЗ в Україні), позивач зобов`язаний сплачувати транспортний податок з 01.01.2023.

Апеляційним судом встановлено, що транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ S 350D, 2022 року випуску, об`ємом циліндрів двигуна 2987 куб. см. тип пального: ДИЗЕЛЬ, 23.02.2023 було продано позивачем ТОВ «Бест Авто».

Отже, з 01.02.2023 у нового власника вищевказаного транспортного засобу виник обов`язок сплати відповідного транспортного податку.

У той же час, згідно наведених положень підпункту 267.6.5 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України транспортний податок нараховується позивачу до першого числа місяця, в якому позивач втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування, тобто до 01.02.2023.

Аналіз наведеного свідчить про те, що за період з лютого 2023 по грудень 2023 року у позивача відсутній обов`язок зі сплати транспортного податку, позаяк позивач у лютому 2023 року втратив право власності на об`єкт оподаткування.

Однак, як вбачається з розрахунку суми податкового зобов`язання з транспортного податку за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, транспортний податок нарахований позивачу за 12 місяців 2023 року, а не по 01.02.2023. Вказане не спростовується відповідачем.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно виснував про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.05.2023 №0-1414 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відтак, правильними є висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що позивач не звертався до Головного управління ДПС у Миколаївській області з заявою про проведення звірки даних.

Проте, колегія суддів зауважує, що відповідно до п.п. 20.1.3, 20.1.4, п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право:

отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали щодо платників податків, а у визначених цим Кодексом випадках - стосовно керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників.

проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

З аналізу наведеного виходить, що відповідач, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення, не був позбавлений можливості з`ясувати усі обставини, що мають значення для його прийняття, зокрема належність транспортного засобу позивачу, проте не вчинив таких активних дій.

Водночас, проведення податковим органом перевірки, за обставин наведених вище, свідчить про необґрунтованість податкових-повідомлень рішень, прийнятих за її результатами.

Апеляційний суд зазначає, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 1840/2970/18.

Таким чином, не з`ясування належності транспортного засобу, який є об`єктом оподаткування, за наявності у відповідача відповідних повноважень, свідчить про необґрунтованість спірного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, вищевказані доводи апелянта, на думку колегії суддів є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду в від 26.02.2024 у справі № 400/11416/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк