Справа № 560/6848/24
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6848/24
РІШЕННЯ

іменем України

17 липня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якій просить суд:

1. Визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби в запас за сімейними обставинами.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі її командира звільнити ОСОБА_1 з військової служби в запас на підставі абзацу 5 підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами - наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі її командира виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини, а його справу направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 10.10.2022 призваний для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період у військовому званні "солдат". Зазначає, що 02.04.2024 звернувся з рапортом та відповідним пакетом підтверджуючих документів до командування військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ, оскільки його дружина ОСОБА_2 має ІІІ групу інвалідності. Проте за результатами розгляду його рапорту, військова частина НОМЕР_1 листом від 09.04.2024 повідомила про те, що відповідно до абз. 5 пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" підставою для звільнення з військової служби є наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у звільненні з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси.

Відповідачем 24.05.2024 подано відзив на позовну заяву у якому проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечує. У задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Зазначає, що під час розгляду рапорту позивача установлено, що дружина позивача ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІІ групи, інвалідність встановлена на строк до 11.12.2024, причина інвалідності загальне захворювання. Висновок про умови та характер праці: протипоказання важкої фізичної праці. Зазначає, що вказані показання МСЕК не свідчать про наявність у дружини позивача обставин непрацездатності, значного обмеження життєдіяльності, неспроможності або обмеженої спроможності до самообслуговування, що у контексті пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" є підставою звільнення з військової служби. Таким чином, вважає, що підстави для звільнення позивача з військової служби відсутні.

Від позивача 28.05.2024 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву у якій зазначає, що відзив є необґрунтованим та жодним чином не спростовує доводи, наведені у позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 08.05.2024 Хмельницьким окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2024 №3195, перебуває з 10.10.2022 на військовій службі по мобілізації у військовому званні "солдат".

Позивач 02.04.2024 звернувся з рапортом та відповідним пакетом підтверджуючих документів до командування військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби на підставі пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки його дружина ОСОБА_2 має ІІІ групу інвалідності.

За результатами розгляду рапорту позивача, військова частина НОМЕР_1 листом від 09.04.2024 №2934 повідомила про те, що відповідно до абз. 5 пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" підставою для звільнення з військової служби є наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи. Оскільки вами не надано підтверджуючих документів наявності у дружини інвалідності І чи ІІ групи, а тому відсутні підстави для звільнення з військової служби.

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у звільненні з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (в редакції на час виникнення правовідносин, далі - Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За нормами частини другої статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Згідно частини шостої статті 2 Закону №2232-ХІІ видами військової служби є, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Підстави звільнення з військової служби визначені статтею 26 Закону № 2232-ХІІ. Так, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, зокрема під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), - у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи (підпункт «г» пункту 2 частини четвертої статті 26).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи оскаржуване рішення про відмову ОСОБА_1 у звільненні з військової служби в запас за сімейними обставинами, відповідач виходив з того, що позивачем не надано підтверджуючих документів наявності у його дружини інвалідності І чи ІІ групи.

Щодо цього, суд зазначає наступне.

Як уже зазначалося, підстави звільнення з військової служби визначені статтею 26 Закону № 2232-ХІІ.

Зокрема, абзац 5 підпункт «г» пункту 2 частини четвертої цієї статті унормовує, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, зокрема під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), - у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

З конструкції цієї норми слідує, що законодавець поєднав сполучниками «та» і «або» дві підстави звільнення військовослужбовців за сімейними обставинами або через інші поважні причини, як-от:

- у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю (1 умова);

- одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи (2 умова).

Синтаксичний розбір вказаного речення дає підстави вважати, що військовослужбовці які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, зокрема під час воєнного стану, за наступних умов:

- у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю, або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи (тобто, 1 або 2 умови);

- у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи

Тобто, сполучник «та» поєднує 1 і 2 умови, а сполучник «або» розділяє.

На тлі цього суд вважає, що наведена в абзаці 5 підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ підстава звільнення - у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю (1 умова) є самостійною. При цьому, в конструкції цього речення відсутня конкретизація, яка саме група інвалідності повинна бути в дружини (чоловіка).

Разом із тим, якщо розглядати випадок поєднання 1 та 2 умов сполучником «та», то навіть у цьому разі Закон № 2232-ХІІ не ставить звільнення військовослужбовців у залежність від наявність у дружини (чоловіка) І чи ІІ групи інвалідності, а лише вказує «із числа осіб з інвалідністю».

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, що викладена в постанові Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 140/12873/23.

Таким чином суд вважає, що наведене відповідачем розуміння норми абзацу 5 підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ є суто суб`єктним і ґрунтується на неправильному її тлумаченні.

Відтак, дії суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби в запас за сімейними обставинами є протиправними.

Враховуючи те, що підставою для відмови позивачеві у звільненні з військової служби в запас за сімейними обставинами слугувало неправильне тлумачення підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ, суд вважає належним способом захисту прав позивача, зобов`язати відповідача повторно розглянути рапорт позивача від 02.04.2024, з урахуванням висновків суду.

Отже, позов необхідно задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби в запас за сімейними обставинами.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі її командира повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 02.04.2024, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя О.О. Михайлов