Справа № 260/4096/24
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2024 року м. Ужгород№ 260/4096/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М., розглянувши у письмову провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області (пл. Шандора Петефі, 14, м. Ужгород, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, 88004, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області , в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. про накладення штрафу від 06.06.2024 року у розмірі 5 100 грн. у виконавчому провадженні № 71816941.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 11 червня 2024 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла постанова про накладення штрафу від 06.06.2024 року у виконавчому провадженні №71816941. Відповідно до даної постанови, на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду 260/3919/22 без поважних причин. Вказує, що після набрання рішенням суду по вищенаведеній справі законної сили, Головним управлінням останнє виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, а саме стягувачу з 01.03.2017 р. проведено перерахунок пенсії за вислугу років як працівнику льотного складу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». В результаті проведеного перерахунку, розмір пенсії з 01.03.2017 року по 30.11.2018 року становить -14775,83 грн., з 01.12.2018 року 30.06.2019 - 14970,00 грн., з 01.07.2019 року по 30.06.2020 року - 16380,00, з 01.07.2020 року по 30.11.2020 - 17120,00 грн., з 01.12.2020 року по 30.06.2021 - 17690,00 грн., 01.07.2021 по 30.11.2021 року - 18540,00 грн., 01.12.2021 року по 30.06.2022 року- 19340,00 грн., з 01.07.2022 по 30.11.2022 - 20270,00 грн., з 01.12.2022 року і по теперішній час -20930,00 грн. Щодо виплати різниці за період з 01.03.2017 року по 30.11.2018 року, повідомляє, що дану різницю в сумі 48762,43 грн. органами Пенсійного фонду України обліковано. Тому вважає, що рішення Закарпатського окружного адміністративного від 10 листопада 2022 року по справі № 260/3919/22 виконано згідно норм чинного законодавства України в сфері пенсійного забезпечення та в межах покладених зобов`язань.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує, що рішенням суду № 260/3919/22 від 10.04.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.03.2017 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум. Згідно копії розрахунку пенсії встановлено, що з 01.03.2023 розмір пенсії повинен складати 24498,35 грн., а фактично виплачується ОСОБА_1 з обмеженням максимальним розміром в розмірі 20930,00 грн. 27.06.2023 за вих. № 5/71816941 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень надіслано боржнику вимогу про належне виконання рішення суду в частині щомісячної виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром. Однак, рішення суду так і не виконано. За невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, 06.06.2024 державним виконавцем відділу ПВР, керуючись статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на суму 5100 грн., яка цього ж дня надіслана для виконання до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Відтак вважає, що постанова про накладення штрафу ВП № 71816941 прийнята державним виконавцем в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а відтак позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 06.06.2024 у виконавчому провадженні № 71816941 не підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 листопада 2022 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/3919/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження з 01.03.2017 розміру пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.03.2017 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Вказане рішення набрало законної сили 20.03.2023 року.

15.05.2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинцем В.О. було відкрито виконавче провадження № 71816941 на підставі виконавчого листа № 260/3919/22 виданого 10.04.2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом, згідно якого зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.03.2017 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Листом від 30.05.2023 року № 0700-0501-5/27818 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило відповідача, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 року №260/3919/22 виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження 12.05.2023.

27 червня 2023 року державним виконавцем надіслано боржнику вимогу із примусового виконання виконавчого листа № 260/3919/22, виданого 10.04.2023 р. про виконання рішення суду належним чином в частині щомісячної виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Листом від 29.06.2023 року №0700-0501-5/34506 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило відповідача, що рішення суду від 10.11.2022 року у справі №260/3919/22 виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. Щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2017 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум, позивач повідомив, що згідно рішення суду від 10.11.2022 року по справі №260/3919/22 розмір пенсії з 01.03.2017 р. без обмеження її максимальним розміром складає 14775,83 грн. Однак, у випадку, коли у рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішенням суду, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. Повідомив, що в подальшому розмір пенсії стягувача змінювався при індивідуальних перерахунках у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму.

06.06.2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинцем В.О. винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/3919/22 без поважних причин.

Вважаючи вказану постанову протиправною позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку даним спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, і винесених на підставі них спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Основного Закону судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ст.370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 №1404-VІІІ (далі також - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Стаття 63 Закону №1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, накладення штрафу у разі невиконання без поважних причин боржником рішення є обов`язком посадової особи органу ДВС, який встановлюється з метою спонукання боржника належним чином виконати рішення.

Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено зі змісту матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП № 71816941 з примусового виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду, виданого 10.04.2023 у справі №260/3919/22 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.03.2017 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.

Як видно з матеріалів виконавчого провадження, у встановлений виконавцем строк до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформація про виконання боржником рішення суду не надходила.

На вимогу державного виконавця від 27.06.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області надано копію протоколу перерахунку пенсії від 12.05.2023 за пенсійною справою стягувача ОСОБА_1 .

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що підсумок пенсії стягувача ОСОБА_1 з надбавками складає:

- з 01.03.2017 року по 30.09.2017 року 24333,69 грн., однак з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 14775,83 грн;

- з 01.10.2017 року по 30.11.2018 року 24498,35 грн., однак з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 14775,83 грн;

- з 01.12.2018 року по 30.06.2019 року 24498,35 грн., однак з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 14970,00 грн;

- з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року 24498,35 грн., однак з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 15640,00 грн;

- з 01.12.2019 року по 30.06.2020 року 24498,35 грн., однак з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 16380,00 грн;

- з 01.07.2020 року по 30.11.2020 року 24498,35 грн., однак з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 17120,00 грн;

- з 01.12.2020 року по 30.06.2021 року 24498,35 грн., однак з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 17690,00 грн;

- з 01.07.2021 року по 30.11.2021 року 24498,35 грн., однак з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 18540,00 грн;

- з 01.12.2021 року по 30.06.2022 року 24498,35 грн., однак з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 19340,00 грн;

- з 01.07.2022 року по 30.11.2022 року 24498,35 грн., однак з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 20270,00 грн;

- з 01.12.2022 року по теперішній час 24498,35 грн., однак з урахуванням максимального розміру пенсії такий склав 20930,00 грн;

На підставі викладеного слідує, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року по справі № 260/3919/22 ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2017 року, разом з тим позивачем застосовано обмеження максимальним розміром пенсії.

Отже, судом встановлено, що у строк, визначений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження боржник не надав будь - яку інформацію про виконання рішення суду, а також належні докази такого виконання.

З огляду на це, державний виконавець правомірно застосував до боржника штраф в сумі 5100 грн. за невиконання рішення без поважних причин.

Суд не погоджується з доводами позивача щодо того, що рішення суду позивачем виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, а саме: здійснено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2017 року без обмеження її максимальним розміром згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року по справі № 260/3919/22, однак коли у рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішенням суду, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.

Як вбачається зі змісту рішення суду, у ньому не зазначалась будь-яка гранична дата, до якої перерахунок пенсії стягувача повинен був проводитись без обмеження її максимальним розміром, тобто зобов`язальна частина рішення містила початкову дату проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії без часового обмеження в майбутньому.

Предметом розгляду адміністративної справи № 260/3919/22 було саме обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром під час проведення перерахунку з 01.03.2017 року, а зобов`язальна частина рішення містила початкову дату проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії без часового обмеження в майбутньому.

Однак, здійснюючи відповідний перерахунок, позивач знову виплачує пенсію стягувачу з обмеженням її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, пенсію і надалі обмежено максимальним розміром, жодних доказів, які б свідчили про перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, суду не надано.

Також позивачем не зазначено поважних причин нездійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, не зазначено діючої норми, яка б дозволяла обмежити пенсію максимальним розміром та, відповідно, не надано суду жодних доказів, що підтверджували об`єктивну неможливість виконання такого перерахунку.

Водночас суд зазначає, що з часу прийняття Закарпатським окружним адміністративним судом рішення по справі № 260/3919/22 пенсійне законодавство в частині, що стосується застосування обмеження пенсій максимальним розміром, не зазнало змін, а тому позивач мав виконувати рішення суду так, як було зобов`язано його резолютивною частиною.

У постанові від 16 грудня 2021року у справі № 400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави, умови та максимальний розмір для обмеження пенсійних виплат.

Під час проведення наступних перерахунків пенсії позивача пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішенні №260/3919/22, що набрало законної сили.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV з наступними змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави вважати, що з самого визначення поняття пенсія випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк.

У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання пенсії, яка має виплачуватись постійно один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Але у разі зміни після прийняття рішення судом розміру та порядку соціальних та пенсійних виплат орган влади повинен діяти відповідно до чинного законодавства, не допускаючи за подібних обставин порушень, про які вже зазначалося.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не виконало рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року по справі № 260/3919/22 без поважних причин, оскільки, як підтверджено самим позивачем, розмір перерахованої пенсії виплачується у межах максимального розміру.

Суд враховує доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про те, що нарахована заборгованість в розмірі 48762,43 грн. за період з 01.03.2017 по 30.11.2018 облікована в електронній пенсійній справі стягувача та буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Проте, суд зазначає, що вищевказане не спростовує факту нарахування та виплати пенсії стягувачу з урахуванням максимального розміру, відтак, такі розрахунки пенсійного фонду також є помилковими.

Окрім цього, ОСОБА_1 не здійснено і виплату пенсії, яка перерахована не в повному обсязі, з покликанням виключно на відсутність бюджетного фінансування, проте жодних належних і допустимих доказів на підтвердження чи спростування тверджень щодо відсутності належного фінансування чи наявності інших причин щодо неможливості виконання рішення суду в повному обсязі, пенсійним органом не надано.

У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 р. взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

З огляду на викладене, суд приходить висновку щодо правомірності постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинця В.О. про накладення штрафу від 06.06.2024 року у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні № 71816941 за невиконання рішення суду.

Таким чином, в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу слід відмовити.

Керуючись ст. 5, 19, 77, 243, 246, 287, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області (пл. Шандора Петефі, 14, м. Ужгород, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, 88004, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СуддяМ.М. Луцович