Справа № 300/5138/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" липня 2024 р. справа № 300/5138/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Чуприни О.В.
секретаря судового засідання Воробець В.М.,
представник позивача Гавадзина М.В.,
представника відповідача (заявника) Тепак Л.П.,
розглянувши у відкритому засіданні в приміщенні суду заяву про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Легенда-Ф про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -
В результаті розгляду адміністративної справи №300/5138/24 Івано-Франківським окружним адміністративним судом 02.07.2024 ухвалено рішення, яким у задоволенні позовної заяви Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також позивач, контролюючий орган, Головне управління ДПС в області) до Товариства з обмеженою відповідальністю Легенда-Ф (надалі по тексту також відповідач, платник податків, ТОВ Легенда-Ф) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків відмовлено.
03.07.2027 представник ТОВ Легенда-Ф звернувся через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи із приміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 03.07.2024" до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 гривень.
Відповідно до абзацу 4 пункту 2.3.44 та підпункту 2.3.47 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду заява про ухвалення додаткового судового рішення передається для розгляду раніше визначеному в судовій справі головуючому судді.
Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, на підставі розпорядження від 03.07.2024 за №48, у зв`язку з перебуванням раніше визначеного суді у відрядженні, заяву від 03.07.2024 передано на розгляд судді Чуприні О.В.
Позивач в розумінні частини 7 статті 134 КАС України реалізував право на доведення неспівмірності витрат, подавши відповідне клопотання від 12.07.2024, яке надійшло через канцелярію суду 12.07.2024. Зокрема, представник позивача звертає увагу на те, що в акті прийому передачі послуг відсутні відомості про кількість затраченого часу, та чіткого зазначення вартості за кожну перелічену послугу, тому є незрозумілим, що саме входить у вартість 6 000,00 гривень. Дії із ознайомлення з матеріалами справи, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини та судової практики з аналогічних питань, підготовка до участі в судовому засіданні не можна розцінювати подання процесуальної заяви по справі; вчинення/виконання таких дій не вимагається чинним процесуальним законом, а відтак не є обов`язковим до виконання.
Крім того, на переконання представника позивача, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вирішуючи питання розподілу вказаних судових витрат суд виходив із того, що при ухваленні рішення по справі №300/5138/24, судом не вирішено питання про відшкодування на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Легенда-Ф витрат на професійну правничу допомогу в орієнтованому розмірі 6 000,00 гривень, які останній очікував понести за результатом розгляду справи, так як в матеріалах справи на момент ухвалення рішення були відсутні належні документи щодо понесення позивачем таких витрат на правничу допомогу.
Разом із заявою від 03.07.2024 про відшкодування судових витрат на правову допомогу у справі №300/5138/24 представником ТОВ Легенда-Ф представлено документи на підтвердження складу і змісту наданої такої допомоги, витрати на яку становлять 6 000,00 гривень.
Розглянувши клопотання позивача про стягнення судових витрат, вивчивши наведені доводи та обґрунтування, дослідивши долучені до письмових пояснень докази, зважаючи на заперечення відповідача, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина 1 статті 139 КАС України ).
Абзацами 1 - 3 частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За правилами статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Зокрема, частинами 3, 4 і 5 статті 143 КАС України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Аналіз такого правового врегулювання дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для врахування судом таких доказів є їх подання до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Слід відмітити, розгляд адміністративної справи №300/5138/24, здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з особливостями провадження, визначеними статтею 283 КАС України, про що зазначено судом в ухвалі про відкриття провадження від 28.06.2024 (а.с.43-44).
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказав на орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 гривень, які очікує понести. При зверненні до суду додано до позовної заяви ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.07.2024 (а.с.51, 116).
Івано-Франківським окружним адміністративним судом рішення у справі №300/5138/24 ухвалено 02.07.2024, а докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу на адресу суду надіслані 03.07.2024.
Відтак, виходячи із вказаного, суд констатує про дотримання позивачем строку щодо подання заяви та доказів для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Представник позивача, в свою чергу, у клопотання від 12.07.2024 заперечив щодо стягнення судом таких витрат з відповідача, вказуючи на обставину їх не співмірності.
Так, компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).
За змістом пунктами 1 та 2 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Окрім зазначеного, частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження факту залучення адвоката і понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 гривень, позивачем долучено: договір про надання правової допомоги від 20.11.2023, укладений між Адвокатським об`єднанням «МТА Партнери» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Легенда-Ф»; замовлення №2 на надання юридичних послуг та правничої допомоги від 01.07.2024; платіжна інструкція №1208 від 02.07.2024 на суму 6 000,00 гривень; акт №026МТА/ІФ-23 про надання правничої допомоги від 02.07.2024 з описом робіт (ознайомлення з матеріалами справи, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини та судової практики з аналогічних питань, підготовка до участі в судовому засіданні), виконаних адвокатським об`єднанням «МТА партнери», по справі №300/5138/24.
Досліджуючи надані документи, суд зазначає, що факт виконання вказаних робіт, відсутність будь яких претензій щодо наданих послуг та їхньої вартості підтверджено актом прийому-передачі послуг від 02.07.2024, згідно пункту 2 якого "Клієнт підтверджує, що правнича допомога згідно договору про надання юридичних послуг та правничої допомоги №026МТА/ІФ 23 від 20.11.2023 і замовлення №2 у справі №300/5138/24 надана в повному обсязі, належної якості і у строк, на загальну суму 6 000,00 гривень. Оплата за надану правничу допомогу обраховується в порядку, визначеному Договором та замовленням №2".
Крім вказаного, позивач представив платіжну інструкцію №1208 від 02.07.2024 на суму 6 000,00 гривень.
У вказаній інструкції в розділі отримувач вказаного "АО «МТА ПАРТНЕРИ»", а призначенні платежу - "Оплата за правничу допомогу у Івано-Франківському окружному адміністративному суді у справі №300/5138/24 згідно Договору №026МТА/ІФ - 23 від 20 листопада 2023р. та замовлення №2, без ПДВ".
Відповідно до частин 6 і 7 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У поданому суду клопотання про зменшення судових витрат від 12.07.2024 представник Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, серед іншого, вказує, що в акті відсутні інформація про витрачений час на таку підготовку, а також сума вартості за надані послуги, тому неможливо прийти до висновку, за яку правову допомогу представник позивача встановив вартість послуг в сумі 6 000,00 гривень.
В даному випадку суд констатує, що згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі по тексту також - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
В силу вимог пункту 9 частини 1 статті 1 Закону №5076-VІ представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).
Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини, окрім випадків, їх нерозумності та неспівмірності.
В той же час, розмір вартості послуг пов`язується із тим чи іншим обсягом виконаної роботи адвоката та затраченого ним часу, який має грошовий еквівалент, який має бути описаний у відповідних документах та ними засвідчений.
Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Положеннями частини 6 статті 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
"74. Водночас колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
75. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
76. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.".
В будь якому випадку розмір вартості послуг чи гонорару адвоката повинен бути прив`язаний і обґрунтований, виходячи із складності справи, затраченого адвокатом робочого часу на відповідну допомогу та вартості послуг такого адвоката, який її оцінює як правило із розрахунку вартості однієї робочої години, зважаючи на його авторитет і ділову репутацію.
Зовсім не зменшуючи значення і роль професійного фахівця у галузі права, кваліфікованого адвоката та не втручаючись у його право на самосійне визначення і оцінку вартості власних знань, здобутого досвіду і авторитету як представника у даній справі, досвідченого юриста загалом, надання в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю Легенда-Ф, а саме: ознайомлення з матеріалами справи, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини та судової практики з аналогічних питань, підготовка до участі в судовому засіданні, як і дії адвоката потребують певної затрати часу та зусилля, втім суд вважає заявлену суму витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 гривень дещо неспівмірною із обсягом наданих послуг, складністю і характером даної справи.
Аналогічний правовий висновок викладений Восьмим апеляційним адміністративним судом у постановах від 20.06.2022 і від 22.06.2022 у справах за №300/6408/21 та №300/6333/21 відповідно, змінюючи судове рішення і зменшуючи присуджений судом першої інстанції в користь позивача розмір судових витрат на професійну правничу допомогу.
За змістом частини 2 статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 252 КАС України).
Відтак, суд дійшов переконання про наявність достатніх підстав для ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з позивача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь відповідача понесені ним судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги, наданої в розмірі 3 000,00 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-243, 248, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Ухвалити додаткове судове рішення в адміністративній справі №300/5138/24 за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Легенда-Ф про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 43968084) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Легенда-Ф (реєстраційний номер облікової картки платника податків 32606203) сплачені судові витрати по оплаті правничої допомоги в загальному розмірі 3 000,00 гривень (три тисячі гривень нуль копійок).
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, (ідентифікаційний код юридичної особи 43968084), вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Легенда-Ф(ідентифікаційний код юридичної особи 32606203), пл. Ринок, 18-А, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Чуприна О.В.

Додаткове судове рішення складено в повному обсязі 19.07.2024.