Справа № 380/30497/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

17 липня 2024 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. при розгляді за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЙПОРС» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області,-

встановив:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЙПОРС» з вимогою:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у Львівській області від №8148/13-01-07-09 від 29.09.2022.

Ухвалою від 01.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву де просить залишити позовну заяву без розгляду, мотивуючи тим, що позивач пропустив строк звернення до суду. Відповідач вказує, що ТзОВ «ВЕЙПОРС» скористалося правом досудового врегулювання спору та відповідно ДПС України було прийнято рішення від 12.12.2022 №16547/6/99-00-06-03-02-06, яким залишено без змін податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Львівській області від 29.09.2022 року №8148/13-01-07-09, а скаргу ТзОВ «ВЕЙПОРС» - без задоволення. Рішення ДПС України від 12.12.2022 №16547/6/99-00-06-03-02-06 отримано ТзОВ «ВЕЙПОРС» 30.01.2023, а до Львівського окружного адміністративного суду про скасування вищевказаного податкового повідомлення - рішення позивач звернувся 27.12.2023.

Ухвалою суду від 22 січня 2024 року про витребування доказів.

Позивач подав заперечення на заяву про залишення позову без розгляду. Зазначає, що про вказане рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 12.12.2022 №16547/6/99-00-06-03-02-06 представник позивача дізнався 27.11.2023 (із відповіді на адвокатський запит від 18.10.2023 №11402/5/13-01-07-09-10, отриманої засобом електронного зв`язку (докази долучені до позовної заяви), строк оскарження відповідно до ст.122 КАС України та із врахуванням п.56 ПК України потрібно обчислювати саме з цієї дати.

При вирішенні заявленого клопотання суд виходить із завдань адміністративного судочинства, якими відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У постанові від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20 (провадження № К/9901/30170/21) Верховний Суд зазначив, що «стаття 122 КАС України встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах. Водночас, вона передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Однак відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, ПК України не містить норм, які б визначали процесуальний строк звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження).

Судова палата вважає, що у випадку відсутності правового регулювання у спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів, які встановлені КАС України».

Тому з метою забезпечення єдиної правозастосовчої практики під час судового розгляду відповідних спорів у справах, у яких позивачами не використовувалась процедура адміністративного оскарження рішень податкового органу про нарахування грошових зобов`язань, та у розвиток правового підходу, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, судова палата відступила від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 3 квітня 2018 року у справі № 826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі № 803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а та сформулювала правовий висновок згідно з яким процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порядок листування платників податків та контролюючих органів визначає стаття 42 ПК України (в редакції, чинній на момент надіслання позивачці податкових повідомлень-рішень).

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацами першим-другим пункту 42.5 статті 45 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254) затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі Порядок № 1204, в редакції, чинній на момент надіслання позивачці податкових повідомлень-рішень), який визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Згідно з пунктом другим розділу ІІІ Порядку № 1204 податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Відповідно до абзацу першого пункту четвертого розділу ІІІ Порядку № 1204 якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, за змістом наведених норм ПК України та Порядку № 1204 у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ, надісланий податковим органом, у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд встановив, що із долученого відповідачем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №193, жодної відмітки щодо вручення (особисто/згідно договору вкладено до абонентської скриньки/за довіреністю/розписка в одержанні) чи невручення (з причини…), а також підпису працівника поштового зв`язку вказане рекомендоване повідомлення не містить. При поверненні поштового відправлення причина повернення робиться на зворотному боці бланка супровідної адреси, яка затверджується підписом працівника зв`язку та відбитком календарного штемпеля.

Суд відзначає, що ні положення ПК України, ні Порядку № 1204 не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням терміну зберігання», така відмітка не передбачена як причина невручення рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Отже, така відмітка не дає обґрунтованих підстав для визначення факту належного повідомлення платника податку про винесене контролюючим органом податкове повідомлення-рішення, зокрема не визначає чи платник податків відмовився прийняти податкове повідомлення-рішення, чи платник податків відсутній за своїм фактичним місцезнаходженням (місцем проживання (перебування)), чи платника податків, якому адресовано рішення контролюючого органу, не виявлено за своїм фактичним місцезнаходженням (місцем проживання (перебування)).

З наведеного суд висновує, що надані відповідачем докази не доводять факту належного повідомлення позивача.

Позивач стверджує, що про рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 12.12.2022 №16547/6/99-00-06-03-02-06 дізнався 27.11.2023 (із відповіді на адвокатський запит від 18.10.2023 №11402/5/13-01-07-09-10, отриманої засобом електронного зв`язку (докази долучені до позовної заяви).

Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що про рішення позивач дізнався раніше 27.11.2023 відповідачем не надано.

З цим позовом до суду позивачка звернулася, сформувавши його в системі «Електронний суд», 27.12.2023, тобто у строку звернення передбаченого ст. 122 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що строк звернення до суду з адміністративним позовом вважати таким, що не пропущений.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не було пропущено строк звернення до адміністративного суду, а тому в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 122, 123, 240, 241-246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив :

1. У задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали складений 17.07.2024.

Суддя Коморний О.І.