Справа № 360/1258/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року справа №360/1258/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Геращенко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі № 360/1258/23 (головуючий І інстанції Захарова О.В.) за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у справі №360/1258/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

07 травня 2024 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у справі № 360/1258/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якій заявник просив: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у невиконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року № 360/1258/23; 2) визнати протиправними та незаконними вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про надання позивачкою актуальної довідки внутрішньо переміщеної особи та відкритого рахунку в АТ Ощадбанк; 3) направити окрему ухвалу на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Пенсійного фонду України для реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; 4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Пенсійний фонд України повідомити суд про виконання окремої ухвали протягом одного місяця після її надходження.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року № 360/1258/23 (далі рішення суду) позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у справі №360/1258/23 залишено без задоволення, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі № 360/1258/23 залишено без змін.

05.04.2024 представником ОСОБА_2 подано заяву про виконання рішення суду та надано вкотре усі необхідні документи та рішення судів.

Однак, 17.04.2024 на електронну адресу представника ОСОБА_2 надійшов лист органу ПФУ від 17.04.2024 № 0500-0205-8/37737 за підписом заступника начальника відділу обслуговування громадян № 2 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Ірини Шарафанової з якої від позивачки вимагається надати копію актуальної довідки внутрішньо переміщеної особи та банківський рахунок відкритий в АТ Ощадбанк.

Представник позивача не погодився з вимогами та діями органу пенсійного забезпечення, та вважає, що з тексту листа відповідача від 17.04.2024 № 0500-0205-8/37737 вбачається, що орган ПФУ відмовляється виконувати рішення суду без актуальної довідки внутрішньо переміщеної особи та відкритого рахунку в АТ Ощадбанк.

Представник позивача вважає, що рішенням суду та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 не встановлено такого порядку так способу виконання судового акту, як надання додаткових документів з боку позивачки, тому дії органу ПФУ в частині вимагання довідки внутрішньо переміщеної особи є неправомірними.

Що стосується надання банківського рахунку відкритого в АТ Ощадбанк, представник позивача зазначив, що відповідно до вимог пункту 4 Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1231, Міністерство фінансів України публікує перелік уповноважених банків станом на 01.02.2022 (станом на 07.05.2024 даний перелік не оновлювався). Станом на 07.05.2024 на офіційному веб-сайті Міністерства фінансів України усього визначено 46 уповноважених банків, до числа яких відноситься АТ КБ Приватбанк. Інших відкритих рахунків у представника немає. Представник позивачки надавав органу ПФУ виписку про відкриття рахунку в АТ КБ Приватбанк. На думку представника позивача, вимагання відповідачем відкритого рахунку саме в АТ Ощадбанк є неправомірним.

Представник позивача зазначає, що має генеральну довіреність від позивачки на …пред`явлення виконавчого документа до стягнення, отримання присудженого майна або грошей, з питань, пов`язаних із захистом моїх (Довірителя) прав та представництвом інтересів як фізичної особи….

Ураховуючи зазначене, представник позивача вважає, що має повне право отримати в інтересах самої позивачки присуджені їй пенсійні виплати, що прямо встановлено чинним законодавством та зазначено у тексті довіреності.

З посиланням на позицію Верховного Суду України у справі № 905/2358/16, представник позивача вважає, що сама по собі відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Від представника відповідача до суду першої інстанції надійшла заява про надання витребуваних доказів, в які представник відповідача повідомив, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 по справі № 360/1258/23, яке набрало законної сили 04.04.2024, виконано Головним управлінням в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля, а саме: проведено нарахування суми пенсії на користь ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2021 року в розмірі 107622,40 грн. Нарахована доплата у розмірі 107622,40 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду України, та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансування.

Нараховані Головним управлінням ОСОБА_2 суми недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю ОСОБА_3 включені до переліку отримувачів станом на 1 січня 2025 року. Виплата означених коштів буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік за умови виділення коштів та в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до Порядку № 1165.

Представник відповідача зазначив, що Головним управлінням вживаються вичерпні заходи з метою виплати ОСОБА_2 недоотриманої пенсії, що увійшла до складу спадщини, в межах компетенції та наданих владних повноважень.

21 травня 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких представник зазначив, що, на його думку, посилання Головного Управління на вимоги Порядку № 1165 є неправомірним. Представник позивача вважає, що рішення суду повинно бути виконано шляхом нарахування та виплати грошових коштів як зазначено у резолютивній частині, а не в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі № 360/1258/23 у задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у справі - відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву апелянта в порядку ст.383 КАС України у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що законодавцем було чітко врегульоване порядок та механізм виконання судових рішень, які набрали законної сили, в тому числі, в яких боржником виступають пенсійні органи. Тобто орган ПФУ не може посилатись на підзаконний акт, яким є Порядок № 1165 при виконанні судового рішення, яке набрало законної сили, в обхід вищевказаних законів, які мають вищу юридичну силу.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тобто, правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача.

Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17 встановлено, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Судом встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі № 360/1258/23 позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.09.2023 П/С №91 Про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 від 09.10.2023 П/ НОМЕР_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 суму пенсії, що належала її матері ОСОБА_3 та залишилася недоотриманою на день її смерті, як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з нею разом на день її смерті, за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2021 року. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі № 360/1258/23 проведено нарахування суми пенсії на користь ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2021 року в розмірі 107622,40 грн, зазначене підтверджується інформацією з підсистеми Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України.

Згідно з інформацією з підсистеми Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України розділ Реєстр судових рішень органом Пенсійного фонду України, що виконує рішення, є 05001 ГУ ПФУ в Донецькій області; органом Пенсійного фонду України, що є боржником за рішенням, є 05001 ГУ ПФУ в Донецькій області; тип рішення суду державний бюджет; реєстраційний номер рішення суду 2358173; період, за який стягувачу нараховано пенсію на виконання рішення з 01 квітня 2016 року по 30 червня2021 року у розмірі 107622,40 грн (відкладений борг); залишок боргу складає 107622,40 грн; відмітка про виконання судового рішення ні; дата реєстрації даних в підсистемі 10 квітня 2024 року.

Згідно з інформацією з підсистеми Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи (ППВП) Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України ОСОБА_3 за період з 01.04.2016 по 30.06.2021 нараховано недоотриману пенсію, перелік боргів ВПО (ПКМУ 1165) ОСОБА_3 , дата рішення 16.4.2024, сума боргу 107622,40 грн, залишок боргу 107622,40 грн, деталі утворення боргу тип складової боргу борг з ППВП, сума складової боргу 107622,40 грн, тип рішення про виплату недоотриманої пенсії.

Листом від 17.04.2024 № 0500-0205-8/37737 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомив позивача про необхідність надати актуальну довідку внутрішньо переміщеної особи та банківський рахунок відкритий в АТ Ощадбанк, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем фактичного перебування, або засобами веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України.

На підставі заяви про примусове виконання рішення постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01 травня 2024 року ВП № 74902354 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 17 квітня 2024 року у справі № 360/1258/23, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 суму пенсії, що належала її матері ОСОБА_3 та залишилася недоотриманою на день її смерті, як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з нею разом на день її смерті, за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2021 року.

ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 06.05.2024 № 0500-0505-5/45182 на постанову начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що Головним управлінням в межах компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконано рішення суду та проведено нарахування суми пенсії на користь ОСОБА_2 , що належала її матері ОСОБА_3 та залишилася недоотриманою на день її смерті як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з нею разом на день її смерті, за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2021 року. Нарахована доплата згідно з рішенням суду за період з 01.04.2016 по 30.06.2021 у розмірі 107622,40 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу. Зазначені суми недоотриманої пенсії на користь ОСОБА_2 , що належали спадкодавцю ОСОБА_3 , обліковані Головним управлінням та включені до переліку отримувачів станом на 1 січня 2025 року. Виплата означених коштів буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до Порядку 1165.

У відповідь на запит представника позивача від 02.05.2024 ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 08.05.2024 № 0500-0202-8/45720 повідомило, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 по справі № 360/1258/23 (далі - Рішення суду), яке набрало законної сили 04.04.2024, зобов`язано Головне управління нарахувати та виплатити ОСОБА_2 суму пенсії, що належала її матері ОСОБА_3 та залишилася недоотриманою на день її смерті, як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з нею разом на день її смерті, за період з 01.04.2016 по 30.06.2021. Зобов`язання Головного управління щодо перерахунку суми недоотриманої пенсії на рахунок представника позивача, відкритий в ПАТ КБ Приватбанк, в рішенні суду відсутні. Головним управлінням в межах компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконано Рішення суду та проведено нарахування суми пенсії на користь ОСОБА_2 , що належала її матері ОСОБА_3 та залишилася недоотриманою на день її смерті, як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з нею разом на день її смерті, за період з 01.04.2016 по 30.06.2021. Нарахована доплата згідно із рішення суду за період з 01.04.2016 по 30.06.2021, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду України та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу. Таким чином, зазначені суми недоотриманої пенсії за період з 01.04.2016 по 30.06.2021 на користь ОСОБА_2 , що належали спадкодавцю ОСОБА_3 , обліковані Головним управлінням та включені до переліку отримувачів станом на 01.01.2025. Виплата означених коштів буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до Порядку № 1165.

Механізм виплати, зокрема, недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, відповідно до статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - отримувачі) визначений Порядком виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 (далі - Постанова № 1165).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 1165 пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.

Відповідно до пункту 2 Постанови №1165 облік сум пенсійних виплат за минулий період ведеться територіальними органами Пенсійного фонду України, в яких особи перебувають на обліку як одержувачі пенсій, в базах даних одержувачів пенсій (електронних пенсійних справах) на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України про відновлення виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), а також про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб або осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території (за наявності нарахованих сум, що підлягають виплаті за період до місяця відновлення виплати пенсій або до місяця смерті особи) (далі - рішення), та у сформованому на їх підставі переліку отримувачів виплат за минулий період.

Відповідно до пункту 4 Постанови № 1165 пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису.

Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів.

У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділення на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.

Кошти для проведення пенсійних виплат за минулий період включаються до плану-графіка поденного фінансування виплати пенсій і видатків на утримання апарату Пенсійного фонду України, передбаченого Порядком покриття тимчасових касових розривів Пенсійного фонду України, пов`язаних з виплатою пенсій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 грудня 2010 р. № 1080 (пункт 5 Постанови № 1165).

Суд зазначає, що на виконання рішення суду від 27 грудня 2023 року у справі №360/1258/23 відповідачем проведено нарахування суми пенсії на користь ОСОБА_2 , що належала її матері ОСОБА_3 та залишилася недоотриманою на день її смерті як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з нею разом на день її смерті, за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2021 року у розмірі 107622,40 грн.

При цьому фінансування суми заборгованості здійснюється Пенсійним фондом України.

Таким чином, рішення суду в частині зобов`язання здійснити нарахування ОСОБА_2 пенсії, що належала її матері ОСОБА_3 та залишилася недоотриманою на день її смерті, фактично виконане, що заявником не заперечується.

Із поданої заяви та матеріалів справи судом встановлено, що заявник не надав до суду доказів протиправності рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень. Зазначеними доказами можуть виступати рішення, оформлені листом, протоколом, з яких вбачається, що відповідач проігнорував висновки суду та (або) відмовився від виконання рішення суду повністю або частково.

При цьому, на переконання суду, затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом пунктів 20, 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без відповідних бюджетних асигнувань чи з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Таким чином, нарахована позивачеві сума недоотриманої пенсії має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Суд наголошує на тому, що невиконання судового рішення відповідачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересам всього суспільства.

У даному випадку судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав заявника.

Щодо вимоги представника позивача про визнати протиправними та незаконними вимоги ГУ ПФУ в Донецькій області про надання позивачкою актуальної довідки внутрішньо переміщеної особи та відкритого рахунку в АТ Ощадбанк судом першої інстанції зазначено наступне.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України від 20.10.2014 № 1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, відповідно до преамбули якого цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

За статтею 14 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб внутрішньо перемішені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо перемішеними особами.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 11.12.2003 № 1382-IV Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або інші права, як це зазначено у статті 9 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб) не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації, а тому відповідач повинен всіляко сприяти відновленню виплат, гарантованих державою внутрішньо переміщеним особам.

З огляду на викладене, відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи не може бути підставою для невиплати недоотриманої пенсії.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 2022 року № 162 Про особливості виплати та доставки пенсій, грошових допомоги на період введення воєнного стану (далі - Постанова КМУ № 162) установлено, що АТ Укрпошта за погодженням з відповідною військовою адміністрацією до 28 числа місяця, що передує виплатному періоду, подає Пенсійному фонду України письмове повідомлення про населені пункти, в яких АТ Укрпошта не має технічної можливості здійснювати виплату і доставку пенсій, а протягом трьох днів про відновлення такої можливості у зазначених населених пунктах. Одержувачам, яким у визначених населених пунктах АТ Укрпошта не має технічної можливості здійснювати виплату і доставку пенсій, Пенсійний фонд України відповідні суми пенсій перераховує на їх поточні рахунки, які відкриваються в банку за зверненням органів Пенсійного фонду України без отримання від одержувачів заяв про виплату пенсії з відкриттям рахунка в банку, відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596, (далі Порядок № 1596), і вони виплачуються одержувачам після укладення ними договору банківського рахунка з банком.

Таким чином, Пенсійний фонд України може самостійно звернутись до банку для відкриття рахунку на ім`я ОСОБА_2 .

Отже надання позивачем доказів відкриття в АТ Ощадбанк рахунку не є обов`язковою умовою для виконання рішення суду від 27 грудня 2023 року у справі №360/1258/23.

При цьому суд зауважує, що ні у повідомленні державному виконавцю, ні при наданні відповіді на запит представника позивача, ні при надання доказів суду, відповідачем не ставилось у залежність виконання рішення суду від 27 грудня 2023 року у справі №360/1258/23 від надання позивачем довідки внутрішньо переміщеної особи та відкритого рахунку в АТ Ощадбанк.

Крім того, суд зазначає, що обставини, на які посилається представник позивача стосовно наявності у нього права на отримання в інтересах позивачки присуджених їй пенсійних виплат, не були предметом судового розгляду в даній справі, та виходять за межі розгляду даної справи.

З урахуванням зазначеного, судом не встановлено вчинення відповідачем протиправної бездіяльності на виконання рішення суду у цій справі, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість доводів поданої заяви у контексті необхідності застосування заходів, визначених статтею 383 КАС України.

Щодо вимоги направити окрему ухвалу Пенсійного фонду України для реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, судом зазначено, що вона є похідною, а отже, також не підлягає задоволенню.

Оскільки на момент розгляду заяви про визнання протиправною бездіяльність органу ПФУ в рамках виконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України по справі №360/1258/23 заявником не доведена протиправність рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, то суд першої інстанції дійшов висновку про залишення заяви без задоволення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви в порядку ст.383 КАС України.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі № 360/1258/23 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року у справі № 360/1258/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 18 липня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Геращенко