Справа № 280/4984/24
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року Справа № 280/4984/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробництво підсиленої техніки»

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробництво підсиленої техніки» (далі ТОВ «Виробництво підсиленої техніки», позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області, відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №31588/6/08-01-04-05-03 від 02.12.2022 щодо можливості своєчасного виконання позивачем свого податкового обов`язку;

зобов`язати відповідача прийняти рішення про неможливість своєчасного виконання позивачем своїх податкових зобов`язань на підставі заяви №40 від 15.09.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виробництво машин і устатковання для сільського та лісового господарства потребує наявність не тільки відповідного обладнання станків, приладдя та іншого, а й наявність відповідних площ для розміщення як сировини та матеріалів так і готової продукції, що і було в наявності у Товариства на території м. Оріхів по вулиці Машинотракторна, буд. 2г та в АДРЕСА_1 та по вул. Преображенська, буд. 6а. Воєнні дії на території Запорізької області в цілому та територіальних громад м. Оріхова та с. Преображенка Пологівського району є загально відомий факт, що висвітлювався та висвітлюється й по нині в засобах масової інформації та офіційно знайшов підтвердження в Наказі Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №75 від 25.04.2022 (зі змінами станом на час звернення позивача до відповідача), яким чітко визначено території на яких ведуться воєнні (бойові) дії, відтак зазначати в оскаржуваному рішенні, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними в заяві обставинами та безпосереднім впливом таких обставин на платника податків є просто цинічним, вказаним без врахування фактичних загальновідомих фактів. Зауважує, що знищення майна Товариства за вказаними адресами підтверджується також і відповідною довідкою військової адміністрації ( копія довідки додається), більш того 27.06.2023 інформація про пошкодження та знищення майна Товариства було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України». Внаслідок знищення офісного приміщення, де фактично знаходилось Товариство, знищено й належне йому майно, вказані вище документи бухгалтерського, податкового та інших обліків (паперові та електронні носії інформації), що, як наслідок, призвело до втрати фактичних даних на підставі яких відбувався розрахунок, нарахування та подальша сплата податкових зобов`язань і унеможливлює виконання своїх поточних податкових зобов`язань. Відтак, вважає, що Товариством надано всі наявні та необхідні документи, які засвідчують факт неможливості своєчасно виконати своїх, зазначених у Заяві податкових обов`язків щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у зв`язку з втратою (знищенням чи зіпсуттям) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання і неможливістю їх використання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації, проте відповідач проігнорував наявні докази та загальновідомі факти, чинне законодавство України та постановив необґрунтоване та незаконне Рішення №31588/6/08-01-04-05-03, датоване 02 грудня 2022 року, у зв`язку із чим просить суд зобов`язати відповідача прийняти рішення про неможливість своєчасного виконання позивачем своїх податкових зобов`язань на підставі заяви №40 від 15.09.2022.

Ухвалою суду від 24.05.2024 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем було усунуто.

Ухвалою суду від 06.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 17.06.2024 через систему «Електронний суд» надіслав до суду відзив на позовну заяву (вх. №28565), у якому вказує, що з метою всебічного аналізу підстав, що зумовили платника до подання заяви про неможливість виконання ним податкового обов`язку та з метою прийняття обґрунтованого рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання підприємством свого податкового обов`язку, керуючись абз.2 п. 1 розділу ІІІ Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2022 року за №967/38303, Головним управлінням направлено платнику Попереднє рішення від 05.10.2022 №26084/6, згідно з яким позивачу запропоновано надати додаткові документи на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання своїх податкових обов`язків, однак від Товариства додаткові документи не надходили. Враховуючи зазначене, вважає, що зі змісту заяви не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними в ній обставинами та безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та неможливістю виконання ним податкового обов`язку щодо дотримання термінів реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування у відповідному реєстрі, термінів сплати податків і зборів, подання звітності за період з 24.02.2022. За даними інформаційних баз ДПС по ТОВ «Виробництво підсиленої техніки» є вантажно-митні декларації на експорт товарів (очищувач вороху посилений, зернометальник самопересувний) в травні, червні 2022року до Республіки Молдова та Румунії. До заяви підприємством не додані документи (інформацію), що спростовують зазначені операції. Звертає увагу суду, що згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних, протягом березня-вересня 2022року позивач здійснив придбання товарів/послуг (будівельні матеріали, електродвигуни, електроенергія, дизельне паливо, тощо). Крім зазначеного, до заяви не додані документи, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, згідно з Переліком документів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2022 року за №967/38303, зокрема, але не виключно: документ, що підтверджує відсутність коштів на банківських рахунках платника податків (виписка з рахунків клієнта банку на дату подання до банку розрахункового документа на сплату податків). На підставі вищевикладеного, вважає Рішення від 02.12.2022 №31588/6/08-01-04-05-03 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а тому просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

20.06.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №29184), в якій додатково наголошує, що у відповідності до приписів Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, головною умовою застосування підстав (критеріїв), за якими платник податків став таким, що не може виконувати свій податковий обов`язок, є те, що вони виникли внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, які спричинені військовою агресією Російської Федерації. При цьому, самостійними та достатніми підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами є, серед іншого: 5) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями Російської Федерації. Окрім цього, підкреслює, що відповідачу добре відомо, що для дотримання свого податкового зобов`язання, платник податків має мати таке зобов`язання тобто провести нарахування відповідних податків та зборів, що робиться виключно на підставі первинних бухгалтерських документів, адже Податковим кодексом України чітко визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (п.44.1. ст. 44). Стверджує, що ТОВ «Виробництво підсиленої техніки» сповістило відповідача про неможливість вивезення первинних документів, комп`ютерної техніки та іншого обладнання в зв`язку з веденням бойових дій та пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків, що, знову ж таки, є самостійною підставою для прийняття відповідного рушення Відповідачем. Інших податкових зобов`язань перед бюджетами Товариство не мало на момент вторгнення загарбника, а для нарахування поточних зобов`язань необхідні були первинні документи, доступ до яких Товариство не мало. Окрім цього, вважає за необхідне довести суду, що Товариство займалось своєю статутною діяльністю і до повномасштабного вторгнення, мало відповідні зв`язки зі своїми контрагентами, мало вироблену техніку, яка зберігалась також і не за місцем свого виготовлення, що ніяким чином не порушує вимоги податкового законодавства. Так, ці вироби були реалізовані і в поточному році, після повідомлення відповідача про відновлення Товариством можливості виконувати свої зобов`язання (лист №48 від 29.04.2024), всі вказані операції обліковані, податки сплачені. Стосовно ж придбавання будівельних матеріалів, на думку позивача, це цілком логічно, що керівництвом Товариства приймались заходи для відновлення пошкоджень приміщень (намагались спати хоч щось вціліле так вели себе всі власники будівель в цих населених пунктах), також придбавалось пальне адже ми намагались вивезти вціліле майно, та те яке можна було б відновити. Окрім цього, в приміщеннях позивача, як і в промислових приміщеннях інших суб`єктів господарювання в населених пунктах, розміщувались військові ЗСУ, які в силу можливостей використовували й електроенергію та пальне з будівельними матеріалами і на теперішній час неможливо виокремити, яке саме майно було використане виключно для закриття пробоїн від авіабомб в приміщеннях, а яке було використано воїнами для їх військових потреб. Документального оформлення в таких обставинах ніхто не вів із зрозумілих причин. Враховуючи викладене та беручи до уваги обставини, які визнані самим відповідачем, а також враховуючи те, що відповідач не надав жодного документального підтвердження спростування тих причин, що були вказані в заяві нашого Товариства, вважає, що Товариство має всі законні підстави просити суд задовольнити адміністративний позов в повному об`ємі.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Виробництво підсиленої техніки» є підприємством є виробником машин для сільського господарства з визначенням основного виду діяльності 28.30 виробництво машин і устатковання для сільського та лісового господарства та находиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач, виробництво вказаної техніки потребує наявність не тільки відповідного обладнання станків, приладдя та іншого, а й наявність відповідних площ для розміщення як сировини та матеріалів так і готової продукції, що і було в наявності у Товариства на території Запорізької області, м. Оріхів по вул. Машинотракторна, буд. 2г та в АДРЕСА_1 та по вул. Преображенська, буд. 6а.

Оріхівська міська територіальна громада та Преображенська сільська територіальна громада відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №75 від 25.04.2022 (зі змінами станом на час звернення позивача до відповідача), визначені територіями, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Відповідно до наказу ТОВ «Виробництво підсиленої техніки» від 31.03.2022 №8-к/тр у зв`язку з призупиненням роботи підприємства через введення в Україні воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на підставі ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану від 15.03.2022 №2136-ІХ вирішено призупинити дію трудових договорів з 01.04.2022 до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану з працівниками ТОВ «Виробництво підсиленої техніки» (згідно з переліком).

Позивачем подано відповідачеві заяву про відсутність можливостей своєчасно виконувати податкові зобов`язання під час воєнного стану від 15.09.2022 № 40, яка вмотивована приписами пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, наказу Мінфіну від 29.07.2022 № 225, а саме тим, що позивач та його потужності знаходяться на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасовій окупований збройними формуваннями російської федерації, а також тим, що підприємство не має можливості вивезти документи та обладнання внаслідок ведення бойових, військової агресії російської федерації, вивезення документів, комп`ютерного та іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя та здоров`я посадової особи платника податків, комп`ютерне обладнання підприємства знищене та зіпсоване внаслідок бойових дій, починаючи з 01.04.2022 підприємство призупинило дію трудових договорів з усіма працівниками підприємства.

До заяви ТОВ «Виробництво підсиленої техніки» надано:

1. Копію наказу підприємства «Про призупинення дії трудового договору з працівниками» № 8-к/тр від 31.03.2022,

2. Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75( в редакції наказу № 193 від 26.08.2022),

3. Копію повідомлення ГУ ДПС у Запорізькій області про неможливість вивезення первинних документів від 19.08.2022.

За результатами розгляду заяви відповідач прийняв попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 05.10.2022 №26084/6, у якому з посиланням на недостатність документів, що підтверджують неможливість виконання платником податків податкових обов`язків, запропонував надати додаткові документи на підтвердження зазначених у заяві підстав неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Попереднє рішення, отримане позивачем 05.10.2022 в електронному кабінеті платника податків.

Від Товариства додаткові документи не надходили.

02.12.2022 відповідачем прийняте Рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку №3/588/6/08-01-04-05-03, в якому зазначено, що відповідачем прийнято рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку на тих підставах, що до заяви не надано вичерпного переліку документів, що підтверджують неможливості платника податків - юридичної особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі податкового агента, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 "Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового Кодексу України та переліків документів на підтвердження.

На обґрунтування спірного рішення також вказано, що зі змісту заяви не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними в ній обставинами та безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та неможливістю виконання ним податкового обов`язку щодо дотримання термінів реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування у відповідному реєстрі, термінів сплати податків і зборів, подання звітності за період з 24.02.2022. За даними інформаційних баз ДПС по ТОВ «Виробництво підсиленої техніки» є вантажно-митні декларації на експорт товарів (очищувач вороху посилений, зернометальник самопересувний) в травні, червні 2022року до Республіки Молдова та Румунії. До заяви підприємством не додані документи (інформацію), що спростовують зазначені операції. Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних, протягом березня-вересня 2022 року ТОВ «Виробництво підсиленої техніки» здійсняло придбання товарів/послуг (будівельні матеріали, електродвигуни, електроенергія, дизельне паливо, тощо).

У зв`язку з неотриманням будь-яких рішень від контролюючого органу, що підтверджується роздруківкою скріншоту вхідної кореспонденції в електронному кабінеті платника податків, позивач звернувся з листом від 29.04.2024 за вихідним №49 про надання інформації щодо прийнятого остаточного рішення та надання такого рішення.

Листом №19636/6/08-01-04-05-03 від 10.05.2024 відповідач сповістив Товариство про прийняте 02.12.2022 в.о.начальника ГУ ДПС у Запорізькій області Рішення №31588/6/08-01-04-05-03, яким у зв`язку з недостатністю документів, що підтверджують неможливість виконання платником податків податкових обов`язків прийнято рішення щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 6.1 ст.6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У силу п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Приписами пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Частиною II цього Порядку передбачено, що до платників податків / податкових агентів, які не можуть виконувати податкові обов`язки, передбачені Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються правила для підтвердження можливості чи неможливості виконання платником такого обов`язку, передбачені цим Порядком.

Підставами неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) є: 1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації; 2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації; 3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень; 4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків); 5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами: посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи; юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи; 6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями російської федерації; 7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що кожна з вищезазначених підстав неможливості виконання податкових обов`язків є самодостатньою, Порядок не вимагає одночасної наявності усіх визначених Порядком підстав для прийняття рішення про неможливість виконання податкових обов`язків.

Отже, відповідно до пп. 6 цього переліку, перебування позивача на території, на якій ведуться воєнні (бойові) дії - є підставою неможливості виконання позивачем податкових обов`язків.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225 затверджено також Перелік документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента, відповідно до якого такими документами є:

1. Акт, що засвідчує факт пожежі, складений відповідно до вимог п. 7 Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 № 2030.;

2. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у разі його знищення відповідно до Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 № 599);

3. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення, отриманий у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, у разі викрадення основних засобів або руйнування/втрати майна.;

4. Інші документи, складені відповідно до вимог пп. 14, 15 п. 2 Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 326;

5. Документ, що підтверджує відсутність коштів на банківських рахунках платника податків (виписка з рахунків клієнта банку на дату подання до банку розрахункового документа на сплату податків);

6. Копія наказу підприємства про призупинення роботи підприємства та його працівників або встановлення простою в роботі підприємства, викликане обставинами непереборної сили (із зазначенням дати початку і закінчення такого призупинення (за можливості));

7. Документ або повідомлення оператора поштового зв`язку (вказується посилання на офіційну сторінку оператора, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення функціонування оператора поштового зв`язку та/або об`єктів поштового зв`язку на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації;

8. Документ або повідомлення банку (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщене таке повідомлення), що підтверджує призупинення роботи банку або його відокремлених підрозділів та/або платіжних систем у зв`язку із введенням воєнного стану;

9. Копії платіжних доручень (розрахункових та інших документів щодо ініціювання переказу коштів) або їх скріншот (знімок екрану) платника податків на сплату узгоджених сум грошових зобов`язань, податкового боргу, поданих до банку, що залишилися невиконаними, оскільки кошти не були зараховані до бюджету у зв`язку з відключенням банку від системи електронних платежів або порушенням у роботі системи авторизації банку. Надається разом із документом або повідомленням, зазначеним у пункті 8 цього Переліку.;

10. Документ або повідомлення (вказується посилання на офіційну сторінку банку, де розміщено таке повідомлення), що підтверджує вимушене призупинення роботи головних управлінь Казначейства у зв`язку з введенням воєнного стану;

11. Повідомлення, що підтверджує аварійне (незаплановане) відключення постачання електроенергії в умовах воєнного стану, суб`єкта господарювання до сфери обслуговування якого належить таке підприємство, зокрема скріншот повідомлення в месенджер (Viber, Telegram тощо) і мобільних додатках.;

12. Документ, що підтверджує вимушене відключення надання послуг глобальної мережі Інтернет, пов`язане з введенням воєнного стану, що унеможливило надання податкової звітності в електронній формі (інформаційне повідомлення інтернет-провайдера);

13. Документи, що свідчать про пошкодження, знищення, втрату майна, що знаходиться на балансі підприємства і є об`єктом оподаткування, єдиним джерелом для сплати податків або яке перебуває у податковій заставі (акт про надзвичайну подію, інвентаризаційний опис, протокол інвентаризаційної комісії, підписаний представником територіального органу ДСНС, згідно з якими відбувається відображення таких подій у бухгалтерському обліку та викладаються фактичні події, зазначаються понесені матеріальні втрати (перелік майна, його вартість); заява до правоохоронних органів; акт незалежного оцінювача; наявність страхового полісу, заява про страховий випадок тощо);

14. Документи, що свідчать про акти мародерства, грабежу, рейдерства, захоплення майна та примусове захоплення приміщення (копія заяви до територіального органу внутрішніх справ та документ, виданий відповідним правоохоронним органом щодо реєстрації кримінального провадження тощо);

15. Документи, що свідчать про подання заяви до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення та реєстрації кримінального провадження за результатами розгляду такої заяви;

16. Документи, що свідчать про пошкодження, втрату, знищення, зіпсуття документів бухгалтерського обліку або неможливості їх вивезення з територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації (інформація про подання до контролюючого органу повідомлення згідно з п. 44.5 ст. 44 глави 1 розділу II Податкового кодексу України, повідомлення про неможливість вивезення первинних документів згідно п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України);

17. Подання інформаційного повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації, програмними засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (Портал Дія).

Затвердження положення Порядку №225 обумовлено необхідністю підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, тощо.

При цьому, метою зазначеної процедури є убезпечення платників податків, які постраждали від збройної агресії російської федерації від негативних наслідків у зв`язку із об`єктивною неможливістю виконати свої податкові обов`язки щодо своєчасного подання звітності, сплати податків, тощо.

Тобто, платник податків, який у зв`язку із проведенням бойових дій втратив можливість здійснювати господарську діяльність, отримувати дохід від підприємницької діяльності та/або навіть втратив основні засоби для ведення такої господарської діяльності не може бути притягнутий до відповідальності у зв`язку із невиконанням ним податкових обов`язків.

Матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з воєнною агресією рф позивач не має можливості виконувати податкові зобов`язання, а саме: Реєструвати податкові накладні, розрахунки коригування починаючи з 24.02.2022 до моменту припинення або скасування воєнного стану в Україні, або до дня відновлення можливості платника податків виконувати свої податкові обов`язки; Дотримання термінів сплати податків та зборів з 24.02.2022 року до моменту припинення або скасування воєнного стану в Україні, або до дня відновлення можливості платника податків виконувати свої податкові обов`язки; Дотримання термінів подання звітності, у тому числі звітності, передбачуваної пунктом 46.2. ст.46 глави 2 розділу ІІ Кодексу.

Слід зазначити, що юридичною адресою підприємства є вул. Труда, буд. 46, с. Преображенка Пологівського району Запорізької області. Крім того, позивач має виробничі потужності та офісні приміщення в м. Оріхові Пологівського району Запорізької області.

Поряд із тим, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 затверджений "Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом".

Відповідно до вказаного "Переліку" на момент виникнення спірних правовідносин Оріхівська міська територіальна громада та Преображенська сільська територіальна громада є такими, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

На даний час, Наказ №75 втратив чинність, так як Кабінетом міністрів України своєю постановою оновлено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, який затверджено іншою Постановою. Так, Постановою Кабінету міністрів України від 06.12.2022 №1364 визначено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані російською федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, затверджено Перелік (Перелік № 309) територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Так, згідно з Переліком № 309 до вказаного Наказу визначено, що відповідно до п. 2.3 «Запорізька область» територія м. Оріхів та територія с. Преображенка Пологівського району, віднесені до територій де ведуться активні бойові дії.

Разом із цим, позивач зазначає, що знищення майна Товариства за адресами: м. Оріхів по вул. Машинотракторна, буд. 2г та в АДРЕСА_1 та по вул. Преображенська, буд. 6а підтверджується також і відповідною довідкою військової адміністрації (копія довідки міститься в матеріалах справи, більш того 27.06.2023 інформація про пошкодження та знищення майна Товариства було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (копія талону-повідомлення №8126 додано до позову). Внаслідок знищення офісного приміщення, де фактично знаходилось Товариство, знищено й належне йому майно, вказані вище документи бухгалтерського, податкового та інших обліків (паперові та електронні носії інформації), що, як наслідок, призвело до втрати фактичних даних на підставі яких відбувався розрахунок, нарахування та подальша сплата податкових зобов`язань і унеможливлює виконання своїх поточних податкових зобов`язань.

Відповідно до пп. 6 п. 1 Розділу ІІ Порядку №225 підставою неможливості виконання платниками податків - юридичними особами податкових обов`язків є: перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження / знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями російської федерації.

Отже, перебування виробничих потужностей на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями рф є підставою неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Згідно з п. 1 розділу ІІІ Порядку №225 обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії російської федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення) за формою, що додається.

Тобто, відповідно до наведених норм права обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган.

Водночас, відповідачем до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на дату прийняття контролюючим органом спірного рішення позивач має можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки.

Відповідачем як у попередньому рішенні, так і у спірному рішенні зазначено лише загальну підставу - відсутність документів, визначених в п.7 Переліку, не зазначено про встановлення чи відсутність причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на позивача та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку.

Контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.

Суд зазначає, що відповідачем порушено принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки у рішенні щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку не було визначено, які саме документи не були надані позивачем, в чому недолік поданих позивачем документів, які документи можуть бути прийняті до уваги і т.і.

Суд звертає увагу відповідача, що застосування податковим органом загального посилання на Порядок, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком необхідного для податкового органу, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 по справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18, від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ДПС у Запорізькій області щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку №31588/6/08-01-04-05-03 від 02.12.2022 є протиправним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України та підлягає скасуванню.

Щодо обраного способу захисту порушеного права.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Частиною 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ДПС України у Запорізькій області повторно розглянути заяву ТОВ «Виробництво підсиленої техніки» №40 від 15.09.2022 про відсутність можливостей своєчасно виконувати податкові зобов`язання під час воєнного стану, з урахуванням висновків суду.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ТОВ «Виробництво підсиленої техніки» документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Запорізькій області, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробництво підсиленої техніки» (70545,Запорізька область, Пологівський район, с. Преображенка, вул. Труда, буд. 46, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області за №31588/6/08-01-04-05-03 від 02.12.2022 щодо можливості своєчасного виконання позивачем свого податкового обов`язку.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробництво підсиленої техніки» №40 від 15.09.2022 про відсутність можливостей своєчасно виконувати податкові зобов`язання під час воєнного стану, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробництво підсиленої техніки» судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак