Справа № 346/6839/23
Суддя: П'ятковський В. І.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/6839/23
Провадження № 2-а/346/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: судді П`ятковського В.І.,

за участю секретаря Насадик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рахівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому посилається на те, що постановою інспектора Рахівського районного відділу поліції № 8093305 від 07 листопада 2023 року її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП та незаконно піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Вважає, що дана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи і підлягає скасуванню за наступних підстав.

Так, зазначила, що того дня припаркувала свій автомобіль марки «SUZUKI JMNY» д.н.з. « НОМЕР_1 » в м. Рахів, по вул. Миру, на праву обочину , де є ніша до трав`яного газону за яким тротуар, що дозволяє паркувати легковий автомобіль і не перешкоджає проїзду автотранспорту та проходу пішоходів. Відстань від трав`яного газону до центральної розмітки дороги становить - 4,4 метри, відстань від пішохідного переходу до припар кованого автомобіля 12 метрів.

Згодом на вітровому склі автомобіля виявила вказану постанову, про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Вважає, що працівники поліції посилаючись на стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 - зупинка, стоянка заборонена, ПДР України, вказали неправдиву інформацію, оскільки вказаний знак в зоні паркування її автомобіля, відсутній.

Просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження по справі та повернути сплачений судовий збір.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи в її відстуності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду справи.

У відзиві на позовну заяву представник Головного управління національної поліції в Закарпатській області щодо позову заперечив. Вказав, що з метою забезпечення безпеки пішоходів, а також збільшення оглядовості пішохідних переходів для водіїв, які рухаються проїзною частиною, заборонена зупинка ближче ніж за 10 метрів від пішохідних переходів, позначених знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід», а також безпосередньо на самих переходах.

Вказує, що позивачка в порушення вказаної норми здійснила запинку та стоянку автомобіля ближче ніж за 10 метрів до пішохідного переходу, що видно на долучених до позовної заяви фото із знаком пішохідного переходу та місцем паркування автомобіля позивачки.

Тому вважає, що працівниками поліції дотримано всіх вимог закону під час складення та оформлення оскаржуваної постанови, винуватість позивачки у вчиненому правопорушенні доведена, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи та аналізуючи їх суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано;3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення, дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно: 6) розсудливо: 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ст. 9 ч.1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Згідно ст. 268 ч.1 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа)при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою інспектора Рахівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції Романа Р.В. серії ЕФТ № 8093305 від 07 листопада 20232 року ОСОБА_2 , як водійку автомобіля притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 340 грн.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_2 , цього дня о 10 год 12 хв в м. Рахів, по вул. Миру, 30, здійснила стоянку автомобіля марки «SUZUKI JMNY» д.н.з. « НОМЕР_1 », в зоні дії дорожнього знаку зупинка та стоянка заборонена чим порушила п. 3.34 ПДР України (а.с. 3а).

Згідно п. 3.4 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, заборонні знаки: «Зупинку заборонено», забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно п. 15.1 Правил дорожнього руху України зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п. 15.9г зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно п. 15.10а стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Так у відзиві на позовну заяві представник відповідача посилається на те, що позивачка припаркувала свій автомобіль ближче 10 м від пішохідного переходу за що її притягнуто до адміністративної відповідальності.

В порушення вимог ст. 77 ч. 2 КАС України представник відповідача не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, посилаючись у відзиві на долучені позивачкою фото.

Так, із наданого позивачкою фото, яке не оспорював відповідач та посилався на нього у відзиві видно, що транспортний засіб зупинено на відстані більше 12 м від пішохідного переходу (а.с. 6).

Однак, згідно тексту оскаржуваної постанови ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності не за порушення п. 15.9г ПДР зупинка ближче 10 м до пішохідного переходу, а за п. 3.34 ПДР, зупинка в зоні дії дорожнього знаку стоянка та зупинка заборонена.

Дія знаку «Зупинку заборонено» може бути обмежена зоною дії. Зона дії знаку «Зупинка заборонена» починається безпосередньо з того місця, де він встановлений, закінчення дії зони заборони зупинки може бути позначено додатковим знаком «Кінець всіх обмежень», або зона дії знаку «Зупинка заборонена» пояснюється додатковими знаками під ним. Дія знаку «Зупинка заборонена» обмежена зоною його дії, тобто має значення місце його розташування та взагалі його наявність.

Дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» має забороняючий характер та не дозволяє будь-яку зупинку у зоні його дії. Виключенням є таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Представник відповідач у відзиві на позовну заяву не надав суду доказів, що позивачкою здійснено зупинку транспортного засобу у зоні дії знаку «Зупинку заборонено», не доведено, що ОСОБА_2 здійснено саме зупинку а не стоянку, або, що зупинка не була вимушеною. Оскільки відповідальність за зупинку і стоянку транспортних засобів настає якщо такі вчинено у зоні дії відповідного дорожнього знаку і зупинка чи стоянка не були вимушені (посадка або висадка пасажирів, розвантаження чи завантаження вантажу).

Таким чином, в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачкою ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення. Тому, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

На підставі наведеного та ст.247,283-285 КУпАП України, керуючись ст. 242-246, 250, 262-272, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Рахівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції Романа Р.В. серії ЕАТ № 8093305 від 07 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП .

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: П`ятковський В. І.