Справа № 620/16256/23
Суддя: Заїка Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
17 липня 2024 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Заїки М.М.,
суддів - Ганечко О.М., Голяшкіна О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мемос Компани» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мемос Компани» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2024 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишено без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 - без змін.
08.07.2024 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Мемос Компани» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу, які позивач поніс під час апеляційного розгляду справи.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 вказану заяву призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідач не подав заперечень на вказану заяву.
Перевіривши доводи вказаної заяви колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Стаття 132 КАС України визначає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Встановлено, що при ухваленні постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2024 суд апеляційної інстанції не вирішив питання щодо розподілу судових витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 7000 грн, заявлених позивачем до стягнення з відповідача у відзиві на апеляційну скаргу.
Таким чином, наявні підстави для ухвалення додаткового судового рішення про розподіл вказаних судових витрат.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частиною 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до змісту вказаної заяви, позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що факт понесення позивачем вказаних витрат документально підтверджений належним чином
За змістом вказаних доказів, позивачу надані послуги з аналізу апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції, а також зі складання та подання відзиву на апеляційну скаргу.
Надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення з відповідача суми витрати на правову допомогу із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, проаналізувавши складність справи, час, необхідний для надання послуг та їх обсяг, враховуючи, що у відзиві на апеляційну скаргу в основному відтворено зміст позовної заяви та рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає умовам співмірності.
Відтак, судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, понесенні позивачем у зв`язку із апеляційним розглядом даної адміністративної справи підлягають відшкодуванню у розмірі 3000 грн.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 311, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мемос Компани» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий суддя М.М. Заїка

Судді О.М. Ганечко

О.В. Голяшкін