Справа № 580/6226/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року Справа № 580/6226/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі

за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідачка), в якому просив стягнути з Відповідачки податковий борг у розмірі 104 384,88 грн.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначив, що Відповідачка перебуває на обліку як платник податків та має непогашений податковий борг на загальну суму 104 384, 88 грн. Позивачем було направлено на адресу Відповідачки податкову вимогу №0-2300 від 11.04.2023. У зв`язку з несплатою заборгованості Позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачка у строки, визначені законодавством, не сплатила наявну в неї податкову заборгованість. При цьому суд вказав, що платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, наполягаючи на тому, що судом першої інстанції не було встановлено узгодження грошового зобов`язання. Крім того, не було з`ясовано коли та яким чином направлялися податкові вимоги ОСОБА_1 .

На підтвердження своєї позиції Апелянтка посилається на правові висновки Верховного Суду у постанові від 21.09.2022 у справі №824/1571/19-а.

З цих та інших підстав Апелянтка вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Черкаській області як платник податків і має непогашений податковий борг на загальну суму 104 384,88 грн з єдиного податку з фізичних осіб, що виник згідно наступних документів:

- податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № від 26.04.2022 зі строком сплати 20.05.2022 на суму 110 128,30 грн. З урахуванням сплати у сумі 90 278,30 грн залишок непогашеної заборгованості становить 19 850,00 грн;

- податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № від 17.05.2022 зі строком сплати 30.05.2022 на суму 15839,20 грн;

- податкової декларації № від 11.07.2022 зі строком сплати 01.08.2022 на суму 19074,82 грн;

- податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № від 09.08.2022 зі строком сплати 30.08.2022 на суму 8762,80 грн;

- податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № від 09.09.2022 зі строком сплати 30.09.2022 на суму 10098,00 грн;

- податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № від 11.10.2022 зі строком сплати 31.10.2022 на суму 13814,94 грн;

- податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № від 07.11.2022 зі строком сплати 30.11.2022 на суму 3023,72 грн;

- податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № від 06.12.2022 зі строком сплати 30.12.2022 на суму 2771,20 грн;

- податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № від 16.02.2023 зі строком сплати 02.03.2023 на суму 71,00 грн;

- податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № від 09.03.2023 зі строком сплати 30.03.2023 на суму 3374,00 грн;

- податкової декларації платника єдиного податку третьої групи № від 05.04.2023 зі строком сплати 01.05.2023 на суму 1155,40 грн;

- податкової декларації платника Єдиного податку третьої групи № від 09.05.2023 зі строком сплати 30.05.2023 на суму 6549,80 грн.

Згідно інтегрованої картки Відповідачки та розрахунку податкового боргу загальна сума заборгованості Відповідачки становить 104 384, 88 грн.

Позивач 11.04.2023 сформував податкову вимогу форми «Ф» №0-2300 на суму 104 384 грн 88 коп, яка була направлена Відповідачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте була повернута позивачу за закінченням терміну зберігання.

Позивач, вважаючи, що за Відповідачкою обліковується узгоджений податковий борг, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У п. 38.1 ст. 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 31.1 статті 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Пунктом 56.11. статті 56 ПК України передбачено, що самостійно визначене платником податків податкове зобов`язання оскарженню не підлягає.

Згідно з абз.1 п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Пункт 42.1 статті 42 ПК України визначає, що податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Згідно підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що податковим законодавством регламентовано обов`язок платників податків сплачувати узгоджені суми податкових зобов`язань.

При цьому, ПК України визначено чітку процедуру звернення контролюючих податкових органів до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника.

Разом з тим, обов`язкові умови (обставини), наявність яких у своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду з таким позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зауважує, що заявлена Позивачем в цій справі до стягнення сума податкового боргу складається з узгоджених податкових зобов`язань, визначених самою ОСОБА_1 у вказаних вище податкових деклараціях, та які не сплачені боржницею.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що Позивачем до звернення з цим позовом дотримано відповідну процедуру, зокрема направлено Відповідачці податкову вимогу про сплату податкового органу, яка згідно з приписами ст. 42 ПК України, вважається належним чином врученою адресату.

Доводи Апелянтки про те, що судом першої інстанції не було з`ясовано коли та яким чином їй направлялася спірна податкова вимога, колегія суддів також до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме мотивувальною частиною оскаржуваного рішення та наданими Позивачем доказами.

Твердження Апелянтки щодо неправомірності стягнення з неї суми податкового боргу з огляду на неузгодженість грошового зобов`язання, колегія суддів вважає необґрунтованими та до уваги не приймає, оскільки, як вже зазначалося раніше, ОСОБА_1 самостійно визначала суму податкового зобов`язання. Така сума зобов`язання вважається узгодженою з огляду на приписи п. 54.1 ст. 54 ПК України.

Посилання ОСОБА_1 на правові висновки Верховного Суду у постанові від 21.09.2022 у справі №824/1571/19-а апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки вони не є релевантними до спірних правовідносин з огляду на відмінні обставини справи (сума податку визначена податковим органом, а не самостійно платником).

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що Апелянткою не оскаржується розрахунок суми податкового боргу, який підлягає стягненню.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати, які були понесені позивачем, відповідно до ст. 139 КАС України, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 17 липня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк