Справа № 380/2511/24
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 рокусправа № 380/2511/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Моляща Т.В.,

за участю:

представник позивача Яценко С.А.,

представник відповідача Гурняк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 12.12.2023 № 31068/13-01-24-08 в частині визначення грошового зобов`язання по податку на додану вартість в розмірі 254146,25 грн, в тому числі основний платіж - 203317 грн, штрафні (фінансові) санкції в розмірі 50829,25 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 12.12.2023 № 31071/13-01-24-08 в частині визначення штрафних санкцій в сумі 101658,50 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 11.01.2024 № 1284/13-01-24-08 в частині визначення штрафних санкцій в сумі 101658,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки про те, що податкові зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 12933 грн згідно з нормами п.189.1. ст.189 та п. «г» п.198.5. ст. 198 ПК України ФОП ОСОБА_1 не нарахував, податкові накладні не склав і в ЄРПН їх не зареєстрував, є безпідставними. Відповідно до Постанови №1387 мінімальна роздрібна ціна 1 пластикового пакета з ПДВ становить 2,50 грн. У додатку до Постанови № 1387 зазначено, що мінімальні роздрібні ціни застосовуються під час платного надання пластикових пакетів, призначених для пакування та/або транспортування товарів і продуктів кінцевим споживачам, в об`єктах роздрібної торгівлі, громадського харчування та надання послуг, в яких може здійснюватися розповсюдження пластикових пакетів. Ці роздрібні ціни є мінімально допустимим рівнем цін на пластикові пакети (незалежно від ширини, довжини, глибини бокових складок, нанесеного маркування), який може застосовуватися суб`єктом господарювання, що здійснює розповсюдження пластикових пакетів. Отже, визначені Постановою №1387 роздрібні ціни застосовуються виключно при реалізації пластикових пакетів. Але, як зазначено в акті перевірки (абз .2 стор. 24, абз.1 стор. 36), і цю обставину не спростовує ФОП ОСОБА_1 , пластикові пакети ФОП ОСОБА_1 не реалізовував. Тому, твердження податкового органу про те, що при визначенні податкових зобов`язань у зв`язку з використанням пакетів не в господарській діяльності база оподаткування визначається виходячи з мінімальних роздрібних цін, встановлених Постановою № 138, є протиправними. Вважає, що податкові повідомлення-рішення відповідачем прийняті безпідставно, тому просить суд їх скасувати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 26.02.2024 (вх. 14932), у якому зазначає, що перевіркою платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 встановлено заниження податкового зобов`язання за грудень 2022 року на загальну суму ПДВ 216250 грн.

Всього пплатником податків-фізичною особою ОСОБА_1 придбано за період з 01.02.2022 по 31.12.2022 пластикових пакетів в натуральних розмірах, що перевищують допустимі розміри, які визначені Постановою КМУ від 20.12.2021 №1387, кульків «майка» 37*45 (450) та кульків 18/4*46 (1060). Оскільки платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 згідно представленої довідки про залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2022 пластикові пакети - кульки «майка» 37*45 (450) та кульки 18/4*46 (1060) на залишку відсутні та відповідно до зареєстрованих податкових накладних ЄРПН не реалізовані, таким чином зазначені товари використані в операціях, що не є господарською діяльністю такого платника податку.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив від 05.03.2024 (вх. № 17219).

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Головними державними інспекторами Головного управління ДПС у Львівській області проведена документальна планова виїзна перевірка платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2022.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки 22.11.2023 контролюючий орган склав акт № 30165/13-01-24-08-03/.

Перевіркою встановлено порушення:

- п. 167.1 ст. 167, п. 177.1, п. 177.2, пп. 177.4.5, п. 177.4, ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ із змінами та доповненнями донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2022 рік на загальну суму 11639,70 грн;

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті встановлено заниження податкового зобов`язання з- податку на додану вартість за грудень 2022 року на загальну суму ПДВ 216250 грн;

- п. 201.1, п. 201.2, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу в частині відсутності реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість за грудень 2022 року на загальну суму 216250 грн. Відповідальність за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачена ст.120"1 ПКУ.

- пп.1.2, пп. 1.3, пп.1.5, пп.ї.6 п. 16і підрозділу 10 розділу XX Кодексу, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Закону України від 28.12.201. № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» в результаті чого донараховано військового збору за 2022 рік на загальну суму 969,97 грн;

- пп «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями в частині подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платника податків, нарахування та утримання податку за перевірений період;

- пп.16.1.2 п. 16.1 ст.16, п. «а» п. 176.1 ст.176, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ із змінами та доповненнями перекручення даних у книзі обліку доходів і витрат за 2022 рік;

- п. 11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР із змінами та доповненнями.

Контролюючий орган 12.12.2023 на підставі висновків акту перевірки від 22.11.2023 № 30165/13-01-24-08-03/ прийняв податкові повідомлення-рішення:

1) податкове повідомлення-рішення № 31068/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарі (робіт, послуг) на суму 270 312,50 грн (з них за податковим зобов`язанням 21 6250,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 54062,50 грн);

2) податкове повідомлення-рішення № 31071/13-01-24-08, яким застосовано суму штрафу у розмірі 108125,00 грн;

3) податкове повідомлення-рішення № 1284/13-01-24-08, яким застосовано суму штрафу у розмірі 108125,00 грн;

Частково не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту а пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції платників податків з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 187.1. статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до підпункту а пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з актом перевірки, перевіркою встановлено наступне:

- платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 у 2022 році згідно ІС «Податковий блок» бази «Архіву електронної звітності» підсистеми «Єдиного реєстру податкових накладних» та представлених до перевірки видаткових накладних платником податків-фізичною особою придбано у ТОВ «Гал Плюс» () кульки «майка» 37*45 (450) та кульки 18/4*46 (ЮбОгр.), а саме:

- видаткова накладна від 07.04.2022 № 30 кульок «майка» 37*45(450) на загальну суму без ПДВ 5250,0 грн.;

- видаткова накладна від 15.06.2022 №45 кульок «майка» 37*45(450) на загальну суму без ПДВ 5680,0 грн.

- видаткова накладна від 23.06.2022 № 48 кульок 18/4*46 (1060 гр) на загальну суму без ПДВ 16125,0 грн;

- видаткова накладна від 05.07.2022 №49 кульок «майка» 37*45(450) на загальну суму без ПДВ 5680,0 грн;

- видаткова накладна від 17.08.2022 № 63 кульок «майка» 37*45(450) на загальну суму без ПДВ 5680,0 грн та кульок 18/4*46 (1060 гр) на загальну суму без ПДВ 26250,0 грн;

Всього придбано платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.02.2022 по 31.12.2022 пластикових пакетів в розмірах, що перевищують допустимі розміри, які визначені Постановою КМУ від 20.12.2021 № 1387 а саме: кульків «майка» 37*45 (450) та кульків 18/4*46 (1060 гр) на загальну суму без ПДВ 64665 грн.

Згідно переставленої довідки про залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2022 кульки «майка» 37*45 (450) та кульки 18/4*46 (1060 гр) на залишку відсутні.

Відповідно до представлених до перевірки калькуляційних карточок хлібобулочних виробів, які виготовляються платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 вищеперелічені пластикові пакети не є упаковкою і їх вартість не включена до собівартості хлібобулочних виробів. Оскільки, перевіркою не встановлено факту реалізації вище перелічених пластикових пакетів, відповідно витрати на їх придбання не є витратами пов`язаними з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця.

Так, відповідач не заперечує, що пластикові пакети кульки «майка» 37*45 (450) та кульків 18/4*46 (1060 гр) не були використані у господарській діяльності, при цьому вказує, що зазначені товари використані в операціях, що не є господарською діяльністю.

Відповідно до пункту 177.1, 177.2 статті 171 Податкового кодексу України, Доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до п. 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, роялті на користь правовласників, як винагорода за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав чи як відрахування на користь правовласників на підставі договорів, укладених таким платником податку з організаціями колективного управління відповідно до Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно з пп. 177.4.5 пунктом 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим десятим підпункту 177.4.6 цього пункту;

Суд встановив, що відповідно до наказу ФОП ОСОБА_1 від 29.12.2022 у зв`язку з забороною використання пластикових пакетів, головному бухгалтеру ОСОБА_2 списати, а завгоспу ОСОБА_3 знищити кульки «майка» 37*45 (450) 400 рул. на суму 26748,00 грн.

Відповідно до наказу ФОП ОСОБА_1 від 29.12.2022 у зв`язку з забороною використання пластикових пакетів, головному бухгалтеру ОСОБА_2 списати, а завгоспу ОСОБА_3 знищити кульки 18/4*46 (1060 гр) 339 паков на суму 50850,00 грн.

Також позивач долучив до матеріалів справи копії Податкової декларації з податку на додану вартість з додатком 1 за серпень 2022 року, Податкової декларації з податку на додану вартість з додатком 1 за липень 2022 року, Податкової декларації з податку на додану вартість з додатком 1 за червень 2022 року, Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість з додатком І за квітень 2022 року, Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік з додатком 2, переліку витрат до Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік.

З вказаних декларацій вбачається, що сплачений постачальнику ТОВ «Гал Плюс» () податок на додану вартість у зв`язку з придбанням пластикових пакетів згідно з видатковими накладними від 07.04.2022 № 30, від 15.06.2022 № 45, від 23.06.2022 № 48, від 05.07.2022 № 49, від 17.08.2022 № 63 ФОП ОСОБА_1 відніс до податкового кредиту на підставі отриманих від постачальника та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних від 07.04.2022 № 2, від 15.06.2022 № 3, від 23.06.2022 № 6, від 05.07.2022 № 1, від 17.08.2022 № 8.

Також, до податкового кредиту віднесений і податок на додану вартість в сумі 12933 грн, сплачений постачальнику у зв`язку з придбанням пластикових пакетів кульки «майка» 37*45 (450) та кульки 18/4*46 (1060 гр) в кількості 519000 шт. на загальну суму 77598 грн, зокрема, без ПДВ-64665 грн, ПДВ - 12933 грн.

Однак, у зв`язку з невикористанням пластикових пакетів у господарській діяльності (знищенням пластикових пакетів) 29.12.2022 податкові зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 12933 грн ФОП ОСОБА_1 не нараховував.

У Податковій декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік до витрат була віднесена вартість придбаних пластикових пакетів кульки "майка" 37*45 (450) та кульки 18/4*46 (1060 гр) в кількості 519000 шт. на загальну суму 64665 грн, без ПДВ, у зв`язку з їх знищенням 29.12.2022.

Суд встановив, а відповідач не спростував, що позивач не використовував пластикових пакетів у господарській діяльності (знищенням пластикових пакетів згідно з наказів від 29.12.2022 у зв`язку з забороною використання пластикових пакетів).

Отже, оскільки, у зв`язку з невикористанням пластикових пакетів у господарській діяльності (знищенням пластикових пакетів) 29.12.2022 ФОП ОСОБА_1 дохід на суму 64665 грн не збільшив.

Також, перевіркою платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 встановлено порушення п. 201.1, п. 201.2, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу в частині відсутності реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість за грудень 2022 року на загальну суму 216250 грн.

Згідно з п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПКУ термін.

Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПКУ форма та порядок заповнення податкової накладної затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з п. 201.4 ст.201 ПКУ платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:

покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останньопбї дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за

який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;

покупцям - особам, не "зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі:

здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника).

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Положеннями п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У зв`язку з не використанням пластикових пакетів у господарській діяльності (знищенням пластикових пакетів) 29.12.2022 податкові зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 12933 грн згідно з нормами п.189.1. ст.189 та п.г п.198.5. ст.198 ГІК України ФОП ОСОБА_1 не нараховував, податкові накладні не складав.

Крім того, враховуючи, що суд встановив, що позивач не використовував пластикових пакетів у господарській діяльності, у позивача був відсутній обов`язок подавати податкові накладні.

При цьому, ФОП ОСОБА_1 визнає, що в результаті порушення норм п.189.1 ст.189 та п.г п. 198.5 ст.198 ПК України ним були занижені податкові зобов`язання по податку на додану вартість за 2022 рік на суму 12933,00 грн.

Отже, відповідно до ст. 120-1 ПК України за нереєстрацію податкової накладної в ЄРПН з податку на додану вартість на суму 12933,00 грн, підлягає накладанню штраф - 6466,50 грн (12933*50%).

З огляду на викладене, податкові повідомлення-рішення від 12.12.2023 № 31068/13-01-24-08 в частині визначення грошового зобов`язання по податку на додану вартість в розмірі 254146,25 грн, в тому числі основний платіж - 203317 грн, штрафні (фінансові) санкції в розмірі 50829,25 грн; від 12.12.2023 № 31071/13-01-24-08 в частині визначення штрафних санкцій в сумі 101658,50 грн, від 11.01.2024 № 1284/13-01-24-08 в частині визначення штрафних санкцій в сумі 101658,50 грн, є протиправними та підлягають скасуванню.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 12.12.2023 №3 1068/13-01-24-08 в частині визначення грошового зобов`язання по податку на додану вартість в розмірі 254146,25 грн, в тому числі основний платіж - 203317 грн, штрафні (фінансові) санкції в розмірі 50829,25 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 12.12.2023 №31071/13-01-24-08 в частині визначення штрафних санкцій в сумі 101658,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 11.01.2024 №1284/13-01-24-08 в частині визначення штрафних санкцій в сумі 101658,50 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2703,13 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складений 18.07.2024.

Суддя Кедик М.В.