Справа № 280/4694/20
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

16 липня 2024 року

м. Київ

справа №280/4694/20

адміністративне провадження № К/990/17513/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценко С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління Держгеокадастру у Запорізькому районі та м. Запоріжжя Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Палубінської Ксенії Василівни, третя особа - фізична особа - підприємець ОСОБА_5 , про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року позивачі звернулися до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління Держгеокадастру у Запорізькому районі та м. Запоріжжя Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Палубінської Ксенії Василівни, третя особа Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 , в якому просили суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 24.03.2020 №РВ-020 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру;

- зобов`язати відповідача внести відомості до Державного земельного кадастру згідно поданої заяви від 11.03.2020 (реєстраційний номер ЗВ-020) про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0368 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до Державного земельного кадастру.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі №280/4694/20 скасовано.

Адміністративний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління Держгеокадастру у Запорізькому районі та м. Запоріжжя Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Палубінської Ксенії Василівни від 24.03.2020 №РВ-020 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру;

- зобов`язано державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління Держгеокадастру у Запорізькому районі та м. Запоріжжя Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Палубінської Ксенії Василівни внести відомості до Державного земельного кадастру згідно поданої заяви від 11.03.2020 (реєстраційний номер ЗВ-020) про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0368 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, пров. Дачний, буд.10, до Державного земельного кадастру.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою

Ухвалою Верховного Суду від 27.05.2024 касаційну скаргу залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом уточнення підстав касаційного оскарження відповідно до статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху скаржницею подана уточнена касаційна скарга.

Перевіривши відповідність касаційної скарги з урахуванням уточнень та доданих до неї документів вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів виходить з наступного.

Справу в суді першої інстанції розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження в уточненій касаційній скарзі, скаржниця вказує на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 500/2820/18, від 19.06.2018 у справі №820/5348/14 та від 14.08.2018 у справі №820/3013/17 відповідно до яких акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, який обов`язково має бути у проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування земельної ділянки.

Скаржниця вважає, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на відсутність в матеріалах технічної документації із землеустрою акту приймання-передачі межових знаків на зберігання.

У контексті вказаного, Верховний Суд зауважує про таке.

Верховний Суд ще раз наголошує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішення встановив, що в матеріалах технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) міститься акт встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 17.04.2019 року (а.с. 21). При цьому, у вказаному акті від 17.04.2019 містяться підписи та зазначення відмови від підпису власників/користувачів суміжних земельних ділянок, а саме ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів не бере до уваги доводи заявниці щодо відсутності акту приймання-передачі межових знаків на зберігання в матеріалах технічної документації із землеустрою.

Також колегія суддів не бере до уваги посилання скаржниці на правовий висновок Верховного Суду, який викладений у постанові Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 500/2820/18 з огляду на те, що Верховним Судом в ухвалі від 27.05.2024 про залишення касаційної скарги без руху вже надавалась правова оцінка вказаному висновку, який не є релевантним до обставин цієї судової справи.

Верховний Суд звертає увагу, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, уточнена касаційна скарга скаржниці містить цитування нормативно-правових актів, виклад обставин справи, посилання на судову практику із зазначенням підстави касаційного оскарження визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, якій Верховний Суд вже надавав оцінку.

З урахуванням зазначеного, скаржницею не виконано вимог ухвали Верховного Суду від 27.05.2024 про залишення касаційної скарги без руху та не зазначено належних підстав оскарження судових рішень в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України та мотивів цієї ухвали).

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.02.2021 у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління Держгеокадастру у Запорізькому районі та м. Запоріжжя Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Палубінської Ксенії Василівни, третя особа - фізична особа - підприємець ОСОБА_5 , про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, - повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя С.Г. Стеценко