Справа № 200/4830/24
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2024-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

19 липня 2024 року Справа №200/4830/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Духневич О.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Левка Лук`яненка, буд. 39/41, ) про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ

15 липня 2024 року через систему «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не скасування рішення про стягнення з ОСОБА_1 надлишково отриманих коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 в розмірі 41905,80 грн.;

- зобов`язати відповідача скасувати рішення від 04.03.2024 про стягнення з ОСОБА_1 надлишково отриманих коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 в розмірі 41905,80 грн. та поновити виплати по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям з березня 2024 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 23.02.2023 звернулася до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 27.02.2023 рішенням відповідача було призначено допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.02.2023 по 31.07.2023 у розмірі 6984,30 грн. щомісячно. 27.02.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та додатково надала свідоцтво про шлюб. 04.03.2024 відповідачем прийнято рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначені державної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 у зв`язку з тим, що у складі сім`ї є працездатні особи ( ОСОБА_2 ). Також рішенням від 04.03.2024 ОСОБА_1 виставлено в переплату надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 у розмірі 41905,80 грн.

Позивач вважає, що відповідач протиправно прийняв рішення від 04.03.2024 про погашення суми надміру виплаченої суми соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 у розмірі 41905,80 грн. Тому з метою захисту своїх прав та інтересів, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Духневичу О.С.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви в частині вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не скасування рішення про стягнення з ОСОБА_1 надлишково отриманих коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 в розмірі 41905,80 грн. та зобов`язання відповідача скасувати рішення від 04.03.2024 про стягнення з ОСОБА_1 надлишково отриманих коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 в розмірі 41905,80 грн., доходжу висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

В силу вимог ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом із тим, надаючи оцінку наявності спору між сторонами та юрисдикційній належності такого спору, у випадку його існування, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Поняття "юридичний спір" на законодавчому рівні не визначено, тому для його з`ясування та уяснення необхідно звернутися до доктрини права.

У теорії під поняттям "юридичний спір" розуміють правовий конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права.

Правові спори виникають внаслідок порушення суб`єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб`єктивних прав.

Отже, юридичний спір є різновидом конфліктних правовідносин, що виникає між учасниками правовідносин та не може існувати абстрактно, тобто поза межами самих правовідносин. Тому, про наявність юридичного спору можна говорити тільки у випадку встановлення факту виникнення правових відносин між певними суб`єктами.

Відтак, для формування висновку про існування явища "юридичний спір", на який поширюється юрисдикція судів, в контексті ч. 3 ст. 124 Конституції України, необхідно надати оцінку чи виникли правові відносини між його суб`єктами.

Правовідносини мають свою структуру і включають в себе такі обов`язкові елементи: суб`єкти, об`єкт та зміст правовідносин. У випадку відсутності одного із вказаних елементів, правові відносини не виникають.

При цьому, суб`єкти правовідносин - це правоздатна і дієздатна особи, що є носіями юридичних прав і обов`язків: носій права та носій обов`язків.

Об`єкт правовідносин - це реальне (матеріальне або нематеріальне) благо, з приводу якого суб`єкти вступають у правовідносини.

Зміст правовідносин - це суб`єктивні права і юридичні обов`язки учасників правових відносин.

Разом із тим, суб`єктивне право - це передбачена нормою права міра можливої поведінки особи. Зокрема, можливість діяти відповідно до свого бажання, можливість вимагати певних дій від інших суб`єктів, зобов`язаних на це, можливість звернутися до компетентного органу чи посадової особи за захистом свого суб`єктивного права.

Юридичний обов`язок - це передбачена нормою права, обов`язок певної поведінки особи. Наприклад, необхідність нести юридичну відповідальність за невиконання чи неналежне виконання передбачених нормою права дій. В будь-яких правовідносинах суб`єктивному праву одного учасника відповідає юридичний обов`язок іншого учасника. Право і відповідний йому обов`язок складають зміст правовідносин.

Отже, відсутність одного із обов`язкових елементів правових відносин (суб`єкти правовідносин, об`єкт правовідносин та зміст правовідносин), свідчить про відсутність правовідносин між суб`єктами в цілому, а відтак і про відсутність юридичного спору, на який може поширюватися юрисдикція (адміністративна, господарська, цивільна) суду.

Як видно із матеріалів позовної заяви, позивачем, крім іншого, заявлено вимогу про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не скасування рішення про стягнення з ОСОБА_1 надлишково отриманих коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 в розмірі 41905,80 грн. та зобов`язання відповідача скасувати рішення від 04.03.2024 про стягнення з ОСОБА_1 надлишково отриманих коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 в розмірі 41905,80 грн.

Згідно листа відповідача від 17.05.2024 № 11/3-16 позивача повідомлено, що рішенням Управління від 04.03.2024 позивачу виставлено в переплату надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 у розмірі 41905,80 грн.

Правовідносини сторін в даній справі регулюються приписами Цивільного кодексу України, Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 25 Порядку якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення:

визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї;

повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення.

Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються:

отримувачем державної соціальної допомоги самостійно;

за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат;

за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку.

Отже, в межах спірних правовідносин, повноваження відповідача обмежуються лише констатацією факту отримання позивачем (на думку відповідача) надміру виплачених коштів.

Що стосується відшкодування коштів, то вони не можуть бути примусово стягнені в позасудовому порядку на підставі оспорюваного рішення, чи іншого розпорядження відповідача, оскільки Порядком передбачена добровільна сплата або стягнення, шляхом пред`явлення відповідачем позову до суду.

У випадку, що є предметом дослідження, оспорюване рішення є документом, яким скеровується діяльність органу (посадових осіб) при встановлені обставин, що можуть слугувати підставою для виникнення певних правовідносин (в даному випадку можливість звернення з позовом до суду цивільної юрисдикції).

Між відповідачем і позивачем, щодо якого відповідачем в правовідносинах, що є предметом дослідження, безпосередньо не здійснювалось будь-яких управлінських дій, існує спір про право щодо майна (отриманих грошових коштів).

При цьому оспорюване рішення не є адміністративним актом суб`єкта владних повноважень, що породжує певні правові наслідки безпосередньо для позивача, а саме рішення не має обов`язкового характеру і безпосередньо не породжує настання відповідальність або інших негативних наслідків для позивача.

Аналогічного висновку дійшов Перший апеляційний адміністративний суд у постанові від 24.05.2021 по справі № 200/2497/21-а.

Тобто, відповідачем в межах спірних правовідносин (прийняття та направлення рішення) безпосередньо не здійснювалось будь-яких управлінських дій, однак існує спір про право щодо майна (отриманих грошових коштів).

Отже, за своєю правовою природою оскаржуване рішення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, а тому не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Суд дійшов до вказаного висновку, беручи до уваги позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 10.01.2024 по справі № 340/4174/23, від 17.04.2024 по справі № 300/5834/23 щодо звернення до суду з вимогами, в яких відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, оскільки позивачем фактично визначено скасування спірного рішення, яке в конкретних правовідносинах не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому вказані вимоги не можуть бути предметом судового розгляду.

Наведене виключає можливість розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що даний спір може бути вирішений в порядку цивільного судочинства або шляхом звернення до відповідного суду відповідача з позовом про стягнення грошових коштів.

Керуючись ст. 2, 4, 19, 170, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не скасування рішення про стягнення з ОСОБА_1 надлишково отриманих коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 в розмірі 41905,80 грн. та зобов`язання відповідача скасувати рішення від 04.03.2024 про стягнення з ОСОБА_1 надлишково отриманих коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.02.2023 по 31.07.2023 в розмірі 41905,80 грн.

Копію ухвали направити на адресу позивача.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С. Духневич