Справа № 200/6458/23
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року справа №200/6458/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 р. у справі № 200/6458/23 (головуючий І інстанції Молочна І.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні пенсії та скасувати рішення №04 від 23 серпня 2023 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію згідно з частиною третьою статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 04 квітня 2023 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати весь період роботи із зарахуванням до пільгового стажу за статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення та постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 усіх періодів роботи ОСОБА_1 з повним робочим днем під землею згідно записів трудової книжки з 01 червня 1998 року по 16 жовтня 2018 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 02 листопада 2018 року по 04 квітня 2023 року за статтею 14 Закону України Про пенсійне забезпечення та постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №04 від 23 серпня 2023 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 в частині зарахування періодів навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 по 28.05.1998, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 по 06.07.2000, з 25.09.2000 по 20.02.2001, з 01.06.2001 по 12.06.2001 виключно до пільгового стажу.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 по 28.05.1998, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 по 06.07.2000, з 25.09.2000 по 20.02.2001, з 01.06.2001 по 12.06.2001.

В решті позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд при вирішенні справи по суті неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Щодо періоду навчання з 01.09.1994 по 28.05.1998 в Селидівському гірничому технікумі, скаржник зазначає, що момент навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про народну освіту» від 28.06.1974 № 2778-VIII.

Після набуття чинності Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII та Закону України «Про вищу освіту» технікуми віднесені до вищих навчальних закладів І рівня акредитації, в яких здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста.

Так, статтею 32 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII професійно-навчальними виховними закладами є: професійно-технічне училище, професійні училища різних рівнів.

Натомість, статтею 34 вказаного Закону визначено, що вищими навчальними закладами є технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

З наведених норм законодавства вбачається, що технікум не був закладом професійної (професійно-технічної) освіти, а отже вказаний період навчання Позивача не може бути віднесений до пільгового стажу. Подібну правову позицію, висловленою Верховним Судом в постанові від 10.10.2019 у справі № 676/5212/17.

Щодо періодів навчання в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 по 06.07.2000, з 25.09.2000 по 20.02.2001, з 01.06.2001 по 12.06.2001, скаржник зазначає, що до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку, зараховується виключно період безпосередньої зайнятості з повним робочим днем на підземних і відкритих гірничих роботах.

Жодним нормативно-правовим актом не передбачено зарахування періоду навчання до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку, суд першої інстанції безпідставно зобов`язав Головне управління зарахувати періоди навчання позивача до пільгового стажу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994, тобто до стажу, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

04 квітня 2023 року через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії від 04 квітня 2023 року розподілена до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

12 квітня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №04, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування через відсутність 25-річного стажу на підземних та гірничих роботах.

У рішенні №04 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначило, що страховий стаж особи становить 24 роки 11 місяців 28 днів, у пільговому обчисленні становить 36 років 11 місяців 28 днів, пільговий стаж особи становить 12 років 0 місяців 0 днів, з них : роботи за Списком № 1 3 роки 9 місяців 28 днів, роботі підземні за постановою № 202 (25) 8 років 2 місяці 2 дні. А також повідомлено, що за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23, яке набрало законної сили 15 серпня 2023 року, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а саме судом:

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмови у призначенні пенсії №04 від 12.04.2023.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 04.04.2023 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням ОСОБА_1 до пільгового стажу періодів навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 по 28.05.1998, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 по 06.07.2000, з 25.09.2000 по 20.02.2001, з 01.06.2001 по 12.06.2001, періодів роботи з 21.02.2001 по 31.05.2001, з 16.06.2001 по 27.08.2007, з 13.05.2011 по 14.07.2011 до підземних робіт за ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення та Постанови № 202 від 31 березня 1994 р., періодів роботи з 24.03.2015 по 25.03.2015, з 10.04.2015 по 16.06.2015 за Списком № 1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.01.2020 по 03.04.2023 за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

23 серпня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, прийняло рішення №04 про відмову про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно рішення, вік заявника 44 роки 2 місяців. Страховий стаж особи становить 28 років 3 місяці 2 дні, у пільговому обчисленні становить 46 років 2 місяці 29 днів. Пільговий стаж особи становить 27 років 11 місяців 18 днів, з них: робота за Списком №1 7 років 1 місяць 8 днів; роботи підземні за постановою 202(25) 14 років 9 місяців 28 днів; навчання за фахом 6 років 0 місяців 12 днів.

Відповідно до розрахунку страхового стажу, форма РС-право: періоди з 01 вересня 1994 року по 28 травня 1998 року зараховано до страхового стажу позивача як навчання за фахом;з 03 червня 1998 року по 31 серпня 1998 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в, з 01 вересня 1998 року по 06 липня 2000 року - навчання за фахом; з 07 липня 2000 року по 24 вересня 2000 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 25 вересня 2000 року по 20 лютого 2001 року - навчання за фахом; з 21 лютого 2001 року по 31 травня 2001 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 01 червня 2001 року по 12 червня 2001 року - навчання за фахом; з 13 червня 2001 року по 15 червня 2001 року - до страхового стажу; з 16 червня 2001 року по 27 серпня 2007 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 28 серпня 2007 року 20 травня 2008 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 21 травня 2008 року по 13 червня 2008 року - підвищення кваліфікації; з 14 червня 2008 року по 10 вересня 2008 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 11 вересня 2008 року по 28 жовтня 2008 року - Список №1; з 29 жовтня 2008 року по 09 листопада 2008 року - до страхового стажу; з 10 листопада 2008 року по 25 липня 2011 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 26 липня 2011 року по 06 жовтня 2011 року - Список №1; з 07 жовтня 2011 року по 21 жовтня 2011 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 22 жовтня 2011 року по 26 жовтня 2011 року - Список №1; з 27 жовтня 2011 року по 30 травня 2013 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 31 травня 2013 року по 05 листопада 2013 року - Список №1; з 06 листопада 2013 року по 23 березня 2015 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 24 березня 2015 року по 09 квітня 2015 року - Список №1; з 10 квітня 2015 року по 16 червня 2015 року - Список №1; з 17 червня 2015 року по 07 серпня 2015 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 08 серпня 2015 року по 09 серпня 2015 року - Список №1; з 10 серпня 2015 року по 04 січня 2016 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 28 червня 2016 року по 08 січня 2017 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 09 січня 2017 року по 16 липня 2017 року - Список №1; з 17 липня 2017 року по 04 грудня 2017 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 05 грудня 2017 року по 02 січня 2018 року - Список №1; з 03 січня 2018 року по 05 лютого 2018 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 06 лютого 2018 року по 20 серпня 2018 року - Список №1; з 21 серпня 2018 року по 16 жовтня 2018 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в; з 02 листопада 2018 року по 03 квітня 2023 року - Список №1.

Згідно копії трудової книжки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановлено, що позивач: з 01.09.1994 по 28.05.1998 проходив навчання у Селидівському гірничому технікумі; 03.06.1998 прийнятий до Державної холдингової компанії Селидіввугілля Дочірнє підприємство ДВАТ шахта Україна підземним гірником 3 розряду та направлений на ділянку профілактичних робіт по техніці безпеки; 31.08.1998 звільнений за власним бажанням, у зв`язку зі вступом до ВУЗУ; 07.07.2000 прийнятий до ДВАТ Вугільна компанія Шахта Красноармійська-Західна № 1 на посаду гірника з повним робочим днем на шахті на час практики, 24.09.2000 року звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики; 21.02.2001 прийнятий на Орендне підприємство Шахта ім. О.Ф. Засядька підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті; 31.05.2001 звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики; 13.06.2001 прийнятий на Орендне підприємство Шахта ім. О.Ф. Засядька підземним гірником очисного забою 4 розряду з повним робочим днем в шахті, 01.12.2001 присвоєний 5 розряд підземного гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті; 02.12.2004 призначений помічником начальника ділянки з повним робочим днем в шахті; 12.08.2005 призначений заступником начальника ділянки з повним робочим днем в шахті; 21.12.2005 переведений підземним гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті; 27.08.2007 звільнений за власним бажанням; 28.08.2007 прийнятий на ВО Шахта Україна ДП Селидіввугілля на посаду начальника ділянки та направлений на ділянку по видобутку вугілля № 1; з 20.05.2008 по 14.06.2008 направлений на курси підвищення кваліфікації в м. Донецьк з відривом від виробництва; 10.09.2008 переведений начальником зміни; 28.10.2008 звільнений за власним бажанням; 10.11.2008 прийнятий на до ДВАТ Вугільна компанія Шахта Красноармійська-Західна № 1 на посаду гірничого майстра з повним робочим днем в шахті; 02.01.2011 переведений на посаду помічника начальника ділянки під землею з повним робочим днем в шахті; 20.01.2011 переведений виконуючим обов`язки заступником начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 26.07.2011 переведений на посаду завідуючого гірничими роботами зайнятих на підземних роботах 50% та більше робочого часу в рік; 07.10.2011 переведений на посаду заступника начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 22.10.2011 переведений на посаду завідуючого гірничими роботами зайнятих на підземних роботах 50% та більше робочого часу в рік; 27.10.2011 переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 08.02.2012 переведений на посаду помічника начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 12.09.2012 переведений на посаду гірничого диспетчера; 23.10.2012 переведений на посаду заступника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 08.01.2013 переведений на посаду помічника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 31.05.2013 переведений на посаду начальника зміни зайнятого на підземних роботах 50% та більше відсотків робочого часу на рік; 06.11.2013 переведений заступником начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 23.02.2014 переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 13.02.2015 переведений на посаду заступника начальника підземного з повним робочим днем в шахті; 24.03.2015 переведений на посаду завідуючого гірничими роботами зайнятих на підземних роботах 50% та більше робочого часу на рік; 10.04.2015 переведений на посаду заступника директора по виробництву, зайнятих на підземних роботах 50% та більше робочого часу на рік; 17.06.2015 переведений на посаду начальника дільниці підземного з повним робочим днем в шахті; 08.08.2015 переведений на посаду заступника директора по виробництву зайнятих на підземних роботах 50% та більше робочого часу на рік; 10.08.2015 переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 04.01.2016 звільнений за систематичне невиконання без поважних причин трудового договору та внутрішнього розпорядку; 13.06.2016 прийнятий до ПАТ Шахтоуправління Покровське на посаду завідуючого гірничими роботами зайнятих на підземних роботах 50% та більше процентів робочого часу на рік; 28.06.2016 переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 08.07.2016 переведений на посаду завідуючого гірничими роботами зайнятого на підземних роботах 50% та більше відсотків робочого часу на рік; 07.12.2016 переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 09.01.2017 переведений на посаду заступника директора по виробництву з повним робочим днем в шахті; 17.07.2017 переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 05.12.2017 переведений на посаду заступника директора по виробництву з повним робочим днем в шахті; 03.01.2018 переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті; 06.02.2018 переведений на посаду заступника директора з виробництва підземного з повним робочим днем під землею; 23.04.2018 переведений на посаду завідуючого гірничим роботами підземним з повним робочим днем в шахті; 15.05.2018 переведений на посаду заступника директора з виробництва підземним з повним робочим днем у шахті; 21.08.2018 переведений на посаду начальника ділянки підземним з повним робочим днем у шахті; 16.10.2018 звільнений за власним бажанням; 02.11.2018 прийнятий на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля на посаду виконуючого обов`язки директора ВП Шахта Україна; 07.02.2019 призначений директором ВП Шахта Україна; 12.03.2019 по 24.03.2019 тимчасово головний інженер шахти, запис про звільнення відсутній у трудовій книжці.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення з заявою про переведення на пенсію по інвалідності) передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.

Постановою Кабінету міністрів України від 31 березня 1994 року №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.

Щодо позовних вимог про зарахування до пільгового стажу періоду навчання, суд виходить з такого.

На час навчання позивача поняття системи освіти, її мету, та структуру було визначено Законом України від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ «Про освіту» (далі - Закон № 1060-ХІІ).

За статтею 25 Закону, в Українській РСР встановлюється єдина структура системи освіти, що включає: дошкільне виховання; загальну середню освіту; професійну освіту; вищу освіту; післядипломну підготовку (стажування, клінічна ординатура тощо); аспірантуру; докторантуру; підвищення кваліфікації, перепідготовку кадрів; позашкільне навчання і виховання; самоосвіту.

Згідно з ст. 31 Закону, професійна освіта забезпечує здобуття громадянами робітничої професії, перепідготовку, підвищення їх виробничої кваліфікації, професійно-прикладну фізичну підготовку відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей.

Професійна освіта громадян здійснюється на базі повної загальної середньої освіти, а також на базі освіти в обсязі основної та спеціальної школи.

Професійними навчально-виховними закладами є: професійно-технічне училище; професійні училища різних рівнів.

Професійні навчально-виховні заклади можуть мати денні, вечірні відділення, входити до різних типів комплексів, об`єднань (професійно-технічне училище-радгосп, професійно-технічне училище-завод тощо).

Випускникам професійно-технічного училища та інших професійних училищ різних рівнів присвоюється робітнича професія певної кваліфікації відповідно до набутої освіти, кваліфікаційних умінь і навичок.

За положенням ст. 34 Закону, в Українській РСР вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Вищі навчальні заклади можуть створювати різні типи навчальних комплексів, об`єднань.

Відповідно до ст. 36 Закону, випускникам вищих навчальних закладів присвоюється кваліфікація спеціаліста з вищою освітою певного професійного спрямування або спеціальності, яка відповідно до обсягу державної освіти визначається такими рівнями, зокрема, молодший спеціаліст - забезпечують технікуми, училища, інші навчальні заклади еквівалентного рівня.

Згідно листа Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України від 16.03.2011 N 4.7-17/674, після набуття чинності Закону України "Про освіту" (з 1991 р.) та Закону України "Про вищу освіту" (з 2002 р.) технікуми та училища віднесені до вищих навчальних закладів I рівня акредитації, в яких здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста. Молодший спеціаліст - це освітньо-кваліфікаційний рівень вищої освіти особи, яка на основі повної загальної середньої освіти здобула неповну вищу освіту, спеціальні уміння та знання, достатні для здійснення виробничих функцій певного рівня професійної діяльності, що передбачені для первинних посад у певному виді економічної діяльності. Неповна вища освіта - це освітній рівень вищої освіти особи, який характеризує сформованість її інтелектуальних якостей, що визначають розвиток особи як особистості і є достатніми для здобуття нею кваліфікацій за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста.

Приписами підпунктів з, і та к частини 1, частини 3 пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі - Положення № 590), крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також період навчання в професійно-технічних училищах та служба у складі Збройних сил СРСР. При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти а і б пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт в пункту 16) періоди, зазначені у підпунктах к і л, прирівнюються по вибору особи, що звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті з, прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Пунктом д частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Законом України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" № 103/98-ВР від 10 лютого 1998 року, з наступними змінами і доповненнями, а саме ч. 1 ст. 38 "Гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти", обумовлено: час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За змістом статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

За положенням ст.3 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.

Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.

Відповідно до ст. 5 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.

Згідно з частиною 4 статті 19 вказаного Закону, професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Аналогічний висновок щодо зарахування періоду навчання позивача в технікумі до пільгового стажу міститься в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №367/945/17, ухвалі від 07 лютого 2024 року справа №280/3343/23.

Суд відхиляє посилання скаржника на висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №676/5212/17, оскільки обставини цієї справи та справи, зазначеної скаржником з метою обґрунтування підстави касаційного оскарження, виникли за різних фактичних обставин, у різні періоди часу та з урахуванням різного законодавчого регулювання та його застосування. Так, у справі №676/5212/17 предмет спору стосувався зарахування періоду навчання в Барському педагогічному училищі. При цьому, у висновку Верховного Суду зазначено, що педагогічне училище не було закладом професійної (професійно-технічної) освіти, а на момент завершення навчання належало до вищих навчальних закладів. При цьому у цій справі предмет спору стосувався зарахування до стажу роботи на пільгових умовах періоди навчання позивача в Селидівському гірничому технікумі та Донецькому державному технічному університеті. При цьому, ухвалюючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції зазначив, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання, тобто учбові заклади в яких навчався позивач у справі.

Подібний висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 07 лютого 2024 року справа №280/3343/23.

Таким чином, період навчання може бути зараховано не лише до загального трудового стажу, а і у стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників. Умовами такого зарахування визначено зарахування на роботу за набутою професією у строк, що не перевищує трьох місяців між днем закінчення навчання і днем зарахування на таку роботу.

За правилами пункту 8 Порядку № 637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Відповідачем не спростовується, що позивач навчався в навчальному закладі який надає професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання та був зарахований на роботу за набутою професією. Доказів які б спростовували вказані висновки не надано.

Отже, позивачем належним чином підтверджено навчання за спеціальністю, тому цей період має бути зарахований до пільгового стажу позивача.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника на те, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено зарахування періоду навчання до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку, оскільки вищезазначеними нормами прямо передбачено зарахування навчання до спеціального (пільгового) стажу в залежності від роботи (посади) яку займав працівник після навчання, та не встановлюють обмежень щодо підстав для призначення пенсії.

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність підстав для зарахування періоду навчання позивача до пільгового стажу.

Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують роботу позивача.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем та судом першої інстанції неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду навчання позивача до пільгового стажу за ч.3 ст.114 Закону № 1058.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 р. у справі № 200/6458/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 р. у справі № 200/6458/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 17 липня 2024 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

Т.Г. Гаврищук