Справа № 320/23800/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року м.Київ № 320/23800/23

Київський окружний адміністративний суд, у складі головуючого - судді Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування рішення та повідомлення, -

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з позовом до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб штрафу у розмірі 10200 грн по ВП №67622480 від 27.03.2023, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк В.В. у порядку примусового виконання рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2021 у справі № 703/2554/20 щодо ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати повідомлення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк В.В. від 27.03.2023 по ВП №67622480 про вчинення про вчинення стосовно посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що рішенням Смілянським міськрайонним судом Черкаської області від 23.06.2021 у справі №703/2554/20 зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" Караченцева Артема Юрійовича включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" на суму заборгованості за договором №372206 (вклад «Цікавий») від 11 грудня 2014 року та додаткового договору №1 від 11 грудня 2014 року в розмірі 115 000 (сто п`ятнадцять тисяч) грн. Позивач стверджує, що ним направлялись до відповідача заяви про відкладення виконавчих дій на підставі ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" з повідомленням про розгляд справи в суді касаційної інстанції та інших поважних причин і обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду, зокрема, те, що для внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів після початку здійснення процедури ліквідації неплатоспроможного банку Заявником (стягувачем) має бути додана заява разом із засвідченою судом копією рішення суду, що набрало законної сили в порядку абзацу 21 пункту 1 розділу VII Положення №3711. Такичином, не вжиття заявником (стягувачем) дій визначених абзацом 21 пункту 1 розділу VII Положення № 3711 унеможливлюють виконання судового рішення. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 960 від 20 вересня 2021 року затверджено ліквідаційний баланс та звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА». Згідно з частиною третьою статті 53 Закону, з моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна процедура банку вважається завершеною. Відповідно до статті 52 Закону, вимоги кредиторів до банку, що були незадоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними. З моменту набрання законної сили рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 703/2554/20 до моменту затвердження ліквідаційного балансу ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» стягувач із заявою кредитора до банку не звертався. Згідно інформації АСВП у виконавчому провадженні №67622480 державним виконавцем після отримання заяви Фонду від 17.02.2023 виконавчі дії не відкладались та виконавче провадження не зупинялось, запити та вимоги щодо стану виконання рішення суду не направлялись та перевірки щодо виконання рішення суду боржником не здійснювались.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Протокольною ухвалою суду вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2021 у справі №703/2554/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» Караченцева Артема Юрійовича, про захист прав споживачів фінансових послуг, визнання права та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково та зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" Караченцева Артема Юрійовича включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" на суму заборгованості за договором №372206 (вклад «Цікавий») від 11 грудня 2014 року та додаткового договору №1 від 11 грудня 2014 року в розмірі 115 000 (сто п`ятнадцять тисяч) грн. В решті позову відмовлено.

26.10.2021 постановою Черкаського апеляційного суду відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Караченцева Артема Юрійовича, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2021 року у справі №703/2554/20 залишено без змін.

Державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Лісовенко В.А. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67622480 від 23.11.2021 з примусового виконання виконавчого документу - Виконавчого листа № 703/2554/20, виданого 16.11.2021 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, відповідно до якого зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» Караченцева Артема Юрійовича включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вихґог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» на суму заборгованості за договором №372206 (вклад: «Цікавий») від 11 грудня 2014 року та додаткового договору № 1 від 11 грудня 2014 року в розмірі 115 000 грн.

16.12.2021 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу 5100 грн. на боржника Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» Караченцева Артема Юрійовича за невиконання рішення.

21.07.2022 ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області заяву стягувана про заміну боржника у виконавчому провадженні ВП № 67622480 з Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

06.10.2022 постановою Черкаського апеляційного суду відмовлено у задоволенні апеляційної скарги представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «КБ Фінансова ініціатива» з ринку, а ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21.07.2022 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного суду від 12.12.2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 703/2554/20 за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року.

Ухвалою Верховного суду від 11.04.2023 розгляд справи № 703/2554/20 призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Інформація про винесення остаточного судового рішення судом касаційної інстанції на даний час відсутня.

07.12.2022 державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого документа - виконавчого листа №703/2554/20 від 16.11.2021 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ).

25.01.2023 на адресу Фонду гарантування вкладу фізичних осіб надійшла вимога державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) від 17.01.2023 № 67622480 інформацію щодо виконання рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської воласті стосовно включення ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива».

У відповідь на вказану вимогу державного виконавця Фондом 17.02.2023 направлено заяву про відкладення виконавчих дій на підставі ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» з повідомленням про розгляд справи в суді касаційної інстанції та інших причин і обставин, що унеможливлюють виконання вказаного рішення суду, а саме про те, що для внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів після початку здійснення процедури ліквідації неплатоспроможного банку Заявником (стягувачем) має бути подана заява разом із засвідченою судом копією рішення суду, що набрало законної сили в порядку абзацу 21 пункту 1 розділу VII Положення № 3711. Тобто, не вжиття Заявником (стягувачем) дій визначених абзацом 21 пункту 1 розділу VII Положення № 3711 унеможливлюють виконання судового рішення. З моменту набрання законної сили рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 703/2554/20 до моменту затвердження ліквідаційного балансу ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» стягувач із заявою кредитора до банку не звертався.

27.03.2023 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) Рабоволюк В.В. у виконавчому провадженні №67622480 винесено постанову про накладення штрафу на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 10200 грн. за повторне невиконання рішення суду.

Також 27.03.2023 державним виконавцем на адресу начальника Шевченківського УП ГУНП України в м. Києві направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем постанови та повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 27.03.2023, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями частин першої - третьої статті 63 Закону №1404-VIII, згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведене в сукупності свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Водночас умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) та відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення). Тобто, державному виконавцю для реалізації виконання належних повноважень при примусовому виконанні відповідного рішення суду, надано право за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду накладати відповідні штрафи на боржника, у порядку та розмірі визначеному Законом №1404-VІІІ.

Частинами першою статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом та банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно частини третьої статті 37 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

За приписами пункту 1 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку.

Згідно статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» під банком розуміється юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Отже, уповноважена особа в певних випадках діє по суті від імені держави (Фонду), в інших випадках, що стосується діяльності банку під час ліквідації, як посадова особа банку, його представник, а тому "банк" та "уповноважена особа Фонду" є різними суб`єктами правовідносин в системі гарантування вкладів фізичних осіб, з огляду на що ототожнення вказаних понять не допускається, а вказані особи не можуть ототожнюватись в межах виконавчого провадження як одна особа.

Суд зазначає, що обов`язковість судових рішень гарантується статтею 129-1 Конституції України, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та практикою Європейського суду з прав людини.

Відтак, судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та є практикою, несумісною з положеннями Конвенції.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання визначені у Законі України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI (далі - Закон №4901-VI).

Відповідно до статті 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державні підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та є практикою, несумісною з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання судового рішення, є підставою для звернення до суду, який видав виконавчий документ, з поданням (заявою) про зміну способу і порядку виконання рішення.

Водночас доказів вжиття вичерпних заходів, спрямованих на виконання рішення суду, позивачем державному виконавцю станом на дату винесення спірної постанови не надано.

Суд зазначає, що винесенню спірної постанови від 27.03.2023 про стягнення штрафу за повторне невиконання у встановлений державним виконавцем строк рішення суду передувало винесення постанови від 16.12.2021 про стягнення штрафу за невиконання встановлений державним виконавцем строк рішення суду.

Водночас позивачем не було надано жодних доказів оскарження такої постанови від 16.12.2021, що, на думку суду, свідчить про те, що Фонд фактично погодився із накладенням на нього такого штрафу.

Також матеріали справи та матеріали виконавчого провадження не містять жодних доказів вчинення Фондом дій з виконання судового рішення чи, у випадку неможливості його виконання, звернення до суду у порядку статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу в межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без наявності поважних підстав. При цьому застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця для забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Поряд з цим, слід врахувати те, що умовами для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних на те причин.

Тобто, державному виконавцю для виконання відповідних повноважень при примусовому виконанні відповідного рішення суду, надано право накласти відповідні штрафи на боржника, у порядку та у розмірі, визначеному Законом №1404-VIII.

Отже, застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу, є обов`язком державного виконавця для забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні та накладаючи на нього штраф виконавець (державний чи приватний) зобов`язаний дослідити всі факти справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його зобов`язань та встановити підстави їх невиконання або неналежного виконання.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 23.05.2018 у справі №537/3986/16-а.

Дослідивши та проаналізувавши наявні в справі матеріали (зокрема, надані відповідачем матеріали виконавчого провадження) суд встановив, що у період з дня відкриття виконавчого провадження та до дня прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, Фонд (боржник) звернувся до державного виконавця із заявою про відкладення проведення виконавчих дій у порядку ст. 32 Закону №1404-VIII.

Таким чином, відповідно до ст. 32 Закону №1404-VIII за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Поряд з цим, нормами ч. 1 і 2 ст. 18 Закону №1404-VIII чітко визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, повністю і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки; 6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Аналіз наведених норм Закону №1404-VIII дає підстави для висновку, що задоволення заяви сторони виконавчого провадження про відкладення проведення виконавчих дій є правом, а не обов`язком державного виконавця. Разом з тим, державним виконавцем під час примусового виконання рішення суду мають бути розглянуті в установлені законом строки подані заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання.

Судом встановлено, що подана Фондом заява про відкладення проведення виконавчих дій не була розглянута державним виконавцем, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутнє будь-яке рішення щодо задоволення чи щодо відмови у задоволенні даної заяви, або про повернення заявнику заяви, як такої, що оформлена не належним чином.

Проте суд наголошує на тому, що заява боржника в силу положення п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII підлягала першочерговому вирішенню відповідачем, оскільки після отримання державним виконавцем такої заяви, ним встановлюється наявність чи відсутність обставин, що можуть перешкоджати проведенню виконавчих дій, та вирішується питання про доцільність відкладення проведення виконавчих дій, а потім встановлюватимуться підстави для накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Також у тексті заяви про відкладення проведення виконавчих дій боржник посилався на ряд матеріалів, які вважав важливими підставами невиконання рішення суду, та такі, що пов`язані з підставами для відкладення виконавчих дій. Проте, державним виконавцем не було надано жодної оцінки таким підставам, на спростування чого, відповідачем до суду не надано жодних доказів.

Таким чином, надавши правову оцінку правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про її протиправність, оскільки державним виконавцем не було розглянуто по суті отриману від боржника заяву про відкладення проведення виконавчих дій та, як наслідок, не прийнято рішення за результатами розгляду такої заяви в порядку ст. 32 Закону №1404-VIII.

Отже, постанова про накладення штрафу №67622480 від 27.03.2023 та повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України від 27.03.2023, винесені державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюком В.В. передчасно та з порушенням вимог Закону №1404-VIII, а тому підлягає скасуванню.

Частиною другою ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначено Конституцією та законами. України; 2) з використанням повторення з наданням, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх основних, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілей, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) правильно, тобто течію розумного строку.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті особливості, на яких обґрунтовуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок підтвердження щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності подається на відповідь.

Відповідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позиції, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положення цього Кодексу, тягнуться за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав у відповіді до суду. справі, або відповідачем, якщо у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи платіжної інструкції від 25.07.2023 №3003, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб під час звернення до суду з цим адміністративним позовом сплатив судовий збір у розмірі 5368,00 грн.

Отже, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб штрафу у розмірі 10200 грн по ВП №67622480 від 27.03.2023, винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк В.В. у порядку примусового виконання рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2021 у справі № 703/2554/20 щодо ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати повідомлення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк В.В. від 27.03.2023 по ВП №67622480 про вчинення про вчинення стосовно посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України.

Стягнути на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (код ЄДРПОУ - 34967593, вул.Саксаганського, буд.110, м.Київ, 01032).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Лисенко В.І.