Справа № 440/16846/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 р. Справа № 440/16846/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2024, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, м. Полтава, повний текст складено 12.03.24 по справі № 440/16846/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС"

до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Квант плюс» (далі по тексту ТОВ «Квант плюс», позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту - ГУ ДПС у Полтавській області, перший відповідач), Державної податкової служби України (далі по тексту - ДПС України, другий відповідач), у якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.05.2023 №№ 8809381/31618527, 8809409/31618527;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 9 від 20.10.2022 до податкової накладної № 37 від 20.03.2020, реєстраційний номер документа , направлений на реєстрацію 14.11.2022 та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 11 від 20.10.2022 до податкової накладної № 38 від 20.03.2020, реєстраційний номер документа , направлений на реєстрацію 18.11.2022

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТ ПЛЮС», судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5368,00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 копійок) та витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову в реєстрації вищевказаних розрахунків є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки позивачем на адресу контролюючого органу було надіслано всі необхідні первинні документи, які підтверджують інформацію, зазначену у розрахунках коригування.

Пояснив, що відмінність номенклатури в рахунку на оплату (здійснених на його підставі оплат) з номенклатурою фактично поставленого товару обумовлена об`єктивними обставинами здійснення господарської діяльності та узгодженими змінами, які відбулись в процесі її реалізації. Так, зокрема, 20.10.2022 між позивачем та його контрагентом було підписано додаткову угоду до Договору поставки № 0103-7/17 від 01.03.2017, за якою сторони дійшли взаємної згоди внести зміни до Угоди про узгодження умов поставки конкретної партії товару з урахуванням Додаткової угоди від 03.02.2022, зокрема позивачем на адресу КДП «НМУ «ЕПМ» було здійснено поставку товару іншої номенклатури відповідно до домовленостей сторін, що й слугувало підставою для складання розрахунку коригування та обумовлює відмінність номенклатури в наданому рахунку на оплату (здійснених на його підставі платежів).

Враховуючи те, що всі документи бухгалтерського та податкового обліку надані платником податку контролюючому органу відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі по тексту Закон № 996-XIV) та містять всі необхідні реквізити, тобто є такими що не викликають сумнівів щодо їх юридичної сили та доказовості та підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, стверджував про ненаведення контролюючим органом належних доводів, які б ґрунтувались на об`єктивній інформації та спростовували б факти господарської діяльності позивача.

В порядку ст. 139 КАС України повідомив про намір стягнути витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 3000,00 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 по справі № 440/16846/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.05.2023 № 8809381/31618527 та № 8809409/31618527.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних складені Товариством з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 20.10.2022 № 9 до податкової накладної від 20.03.2020 №37 (реєстраційний номер документа , направлений на реєстрацію 14.11.2022), від 20.10.2022 № 11 до податкової накладної від 20.03.2020 № 38 (реєстраційний номер документа , направлений на реєстрацію 18.11.2022) датами їх фактичного подання на реєстрацію.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАНТ ПЛЮС" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5368,00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень).

Перший відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 по справі № 440/16846/23, винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «КВАНТ ПЛЮС» в повному обсязі; судові витрати та витрати на правничу допомогу покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про залишення судом першої інстанції поза увагою того факту, що Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 (далі по тексту - Порядок № 1165) не визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної слід зазначити конкретний перелік документів. При цьому, у спірних квитанціях контролюючим органом визначено конкретний критерій ризиковості платника податку із розрахованим показником за цим критерієм, а також міститься пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, що в свою чергу, свідчить про те, що вказані квитанції відповідають вимогам п. 11 Порядку № 1165.

З посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.05.2020 по справі № 300/183/19 стверджував, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну має бути встановлення обставин достатності документів для її реєстрації. Тобто, позивач має довести, що ним було подано вичерпний перелік документів, достатніх для реєстрації податкової накладної, натомість відповідач може це спростувати на підтвердження правильності свого рішення із наведенням обґрунтованих доводів, чому надані позивачем документи не були достатніми для реєстрації податкової накладної.

З огляду на те, що платником податку не було надано технічний паспорт та експлуатаційні документи, в які вносяться дані про експлуатацію, ремонт і дефектоскопію (висновок дефектоскопії) на трубу обсадну з чорного металу безшовну стальну, стверджував про наявність підстав для прийняття спірних рішень. Так, господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, в той час як формально складені первинні документи не можуть слугувати належною підставою для формування даних податкового обліку.

Щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН розрахунки коригування переконував, що адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Заперечував проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі є безпідставними, необґрунтованими та завищеними. Так, з огляду на обставини справи, зокрема виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (відсутності експертиз та виклику свідків), кількості сторін та відсутності інших учасників справи, враховуючи фактично витрачений адвокатом час, вважав неспівмірним розмір вартості наданих послуг зі складністю справи, а вимоги про стягнення таких витрат необґрунтованими.

У поданому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 у справі № 440/16846/23 - без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "КВАНТ ПЛЮС" у визначеному законом порядку зареєстроване як юридична особа, як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області (ДПІ у м. Полтаві), є платником податку на додану вартість /т. 1, а.с. 11/.

01.03.2017 між ТОВ "КВАНТ ПЛЮС" (Постачальник) та КДП "НМУ "Електропівденмонтаж" (Покупець) укладений договір поставки № 0103-7/17, за умовами якого постачальник зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, поставити та передати у власність покупця товарно-матеріальні цінності, далі товар, у відповідності до видаткових накладних, які є його невід`ємними частинами, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його /т. 1, а.с. 63-68/. Найменування (асортимент), кількість, вартість товару, що є предметом цього Договору, визначається видатковими накладними (пункт 1.2 Договору).

20.03.2020 сторонами підписана угода про узгодження умов поставки конкретної партії товару, що є невід`ємною частиною договору поставки від 01.03.2017 № 0103-7/17, якою погоджені умови поставки партії товару (труба бурильна 73х9,19 G-105) на загальну суму 2876814,00 грн /т. 1, а.с. 69/.

На виконання умов договору поставки від 01.03.2017 № 0103-7/17 КДП "НМУ "Електропівденмонтаж" на адресу ТОВ "КВАНТ ПЛЮС" здійснена попередня оплата за товар за платіжними дорученнями від 20.03.2020 № 1537 на суму 1176000,00 грн (у т.ч., ПДВ - 196000,00 грн) /т. 1, а.с. 73/, від 20.03.2020 № 1538 на суму 1200000,00 грн (у т.ч., ПДВ - 200000,00 грн) /т. 1, а.с. 74/.

За результатами здійснення зазначеної господарської операції позивач на суму отриманої попередньої оплати склав та зареєстрував у ЄРПН податкові накладні від 20.03.2020 № 37 /т. 1, а.с. 18, 19/ та № 38 /т. 1, а.с. 20, 21/, що не заперечується відповідачами.

20.10.2022 між ТОВ "КВАНТ ПЛЮС" та КДП "НМУ "Електропівденмонтаж" підписана додаткова угода до договору поставки від 01.03.2017 №0103-7/17, за якою сторони дійшли взаємної згоди про внесення змін до угоди від 20.03.2020 про узгодження умов поставки конкретної партії товару, що є невід`ємним додатком до договору поставки від 01.03.2017 № 0103-7/17, а саме - частково змінивши номенклатуру товару /т. 1, а.с. 71/.

Того ж дня КДП "НМУ "Електропівденмонтаж" складено видаткову накладну № 121 про поставку позивачу товару (труба обсадна з чорного металу безшовна з некорозійної сталі, розмір 18-5/8", 473х11, 05мм) загальною вартістю 1106028,00 грн, у т.ч. ПДВ - 184338,00 грн /т. 1, а.с. 75/.

На цій підставі позивач 20.10.2022 склав розрахунки коригування: № 9 до податкової накладної від 20.03.2020 № 37 /т. 1, а.с. 12-13/; № 11 до податкової накладної від 20.03.2020 № 38 /т. 1, а.с. 15-16/.

14.11.2022 та 18.11.2022 позивач надіслав розрахунки коригування від 20.10.2022 № 9 та № 11 відповідно до ДПС України з метою їх реєстрації у Реєстрі.

Однак у відповідь платник податку отримав квитанції, у яких його повідомлено про зупинення реєстрації розрахунків коригування у Реєстрі з огляду на відповідність ТОВ "КВАНТ ПЛЮС" приписам пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку /т. 1, а.с. 14, 17/. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у розрахунках коригування, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію / відмову у реєстрації.

04.05.2023 позивач через ДПІ у м. Полтаві надав податковому органу пояснення разом з копіями документів щодо реєстрації розрахунків коригування від 20.10.2022 № № 9, 11 у Реєстрі /т. 1, а.с. 22-25, 131-175/.

09.05.2023 Комісією Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних надіслано позивачу повідомлення № 8775967/31618527 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних /т. 1, а.с. 26-28/.

У повідомленні запропоновано позивачу надати комісії регіонального рівня технічний паспорт та експлуатаційні документи, в які вносяться дані про експлуатацію, ремонт і дефектоскопію (висновок дефектоскопії) на трубу обсадну з чорного металу безшовну стальну; оборотно-сальдову відомість по 281 рахунку, що підтверджує оприбуткування на складі товару; первинні бухгалтерські документи, які є підставою для складення податкової накладної № 37 та до якої виписано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників.

Того ж дня Комісією Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних надіслано позивачу повідомлення № 8775971/31618527 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних /т. 1, а.с. 29-31/.

У повідомленні запропоновано позивачу надати комісії регіонального рівня технічний паспорт та експлуатаційні документи, в які вносяться дані про експлуатацію, ремонт і дефектоскопію (висновок дефектоскопії) на трубу обсадну з чорного металу безшовну стальну; оборотно-сальдову відомість по 281 рахунку, що підтверджує оприбуткування на складі товару; документи на придбання труби бурильної 73х9.19 G-105.

11.05.2023 позивач надав контролюючому органу пояснення разом з копіями документів /т. 1, а.с. 32-36/.

15.05.2023 Комісією Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті рішення №№ 8809381/31618527, 8809409/31618527, якими відмовлено у реєстрації в Реєстрі розрахунків коригування від 20.10.2022 № № 9, 11 відповідно з підстав: ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку /т. 1, а.с. 37-38, 39-40/.

При цьому конкретні підстави ухвалення таких рішень комісією регіонального рівня не зазначена.

Водночас у витягу з протоколу від 15.05.2023 № 96 засідання Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних вказано, що платник не надав технічний паспорт та експлуатаційні документи, в які вносяться дані про експлуатацію, ремонт і дефектоскопію (висновок дефектоскопії) на трубу обсадну з чорного металу безшовну стальну /т. 1, а.с. 193/ .

Не погодившись з рішеннями комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації у Реєстрі розрахунків коригування від 20.10.2022 № № 9, 11, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних рішень, оскільки вважав безпідставними посилання відповідача у витягу з протоколу засідання комісії регіонального рівня від 15.05.2023 № 96 на ненадання позивачем на пропозицію Комісії технічного паспорта та експлуатаційних документів, в які вносяться дані про експлуатацію, ремонт і дефектоскопію (висновок дефектоскопії) на трубу обсадну з чорного металу безшовну стальну, так як зазначені документи не є первинними документами, з оформленням яких у постачальника товару виникає обов`язок скласти податкову накладну / розрахунок коригування та зареєструвати їх у Реєстрі.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17.05.2023 у справі № 140/14282/20, в якій останній дійшов висновку про те, що на етапі вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції платника податку на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

Обираючи належний і ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції вважав за необхідне зобов`язати ДПС України зареєструвати відповідні розрахунки у ЄРПН датами їх фактично подання на реєстрацію.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн є обґрунтованим, об`єктивним, документально підтвердженим і таким, що підпадає під критерій розумності, та підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

Судом відхилено заперечення представника відповідачів мотивовані документальною необґрунтованістю заявленої суми гонорару з посиланням на ненадання доказів понесення адвокатом витрат на надання кожної з послуг та підтвердження вартості кожної години, та узагальненим викладенням наданих послуг, без належної деталізації, оскільки розмір гонорару адвоката сторони визначили у фіксованому розмірі - 1500,00 грн за оскарження одного рішення, незалежно від часу адвоката, витраченого на надання правничої допомоги, а акт приймання - передачі послуг від 18.01.2024 № 40 містить перелік послуг із достатньою деталізацією, яка дозволяє встановити зміст таких послуг.

Вважав спростованими доводи представника відповідача, щодо відсутності акту приймання-передачі наданих послуг та документу про їх оплату, оскільки згадані документи були надані під час розгляду справи, долучені до матеріалів, а їх копії надіслані відповідачам.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ПК України) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Абзацами першим, другим п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі за текстом - Порядок № 1246).

Зокрема, п.12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної та/або розрахунку коригування на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, яка набула чинності з 01.02.2020 (далі по тексту - Порядок № 1165).

За визначенням, наведеним у п. 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Відповідно до п.5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п.7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку №1165).

Відповідно до п.10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з п.11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду розрахунків коригування кількісних і вартісних показників № 9 від 20.10.2022 до податкової накладної № 37 від 20.03.2020 та № 11 від 20.10.2022 до податкової накладної № 38 від 20.03.2020 контролюючим органом через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, версія 2.3.8.46" направлено ТОВ «КВАНТ ПЛЮС» ідентичні за змістом квитанції, в яких, серед іншого, зазначено: "Документ прийнято. Реєстрація зупинена. РК складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Додатково повідомлено показники щодо РК № 9 «D»=3.8396% «P»=0 та щодо РК № 11 «D»=3.8396% «P»=0.

Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені у Додатку № 1 до Порядку № 1165.

Згідно з пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку, останній відповідає такому критерію якщо у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Аналіз пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку (підпункт 2 пункту 11 Порядку № 1165).

Так, з досліджених колегією суддів квитанцій встановлено, що перший відповідач, наводячи числові показники «D», «Р», не надає при цьому розрахунку за критерієм підпункту 2 пункту 11 Порядку № 1165, а також не вказує чіткого переліку документів, які слід подати до контролюючого органу для прийняття позитивного рішення про реєстрацію розрахунків коригування в ЄРПН, що в свою чергу дозволяє дійти висновку про невмотивованість та безпідставність зупинення їх реєстрації.

Наданим до суду Витягом з протоколу засідання Комісії ГУ ДПС в Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.01.2022 № 2 підтверджено, що 05.01.2022 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Полтавській області ухвалено прийняти Рішення про відповідність ТОВ "Квант плюс" критерію ризиковості платника податку, визначеному пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Також, до матеріалів справи надано рішення про відповідність ТОВ "Квант плюс" критерію ризиковості платника податку, визначеному пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що статтею 62 Конституції України установлена презумпція невинуватості, яка передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на вищезазначені правові норми, ТОВ "Квант плюс" має право укладати договори з будь-яким суб`єктом і визначати умови такого договору за домовленістю на власний розсуд, а будь-які сумніви контролюючого органу або віднесення позивача до переліку суб`єктів господарювання, які знаходяться на контролі ДПС України, повинні бути обґрунтовані належним чином та доведені в установленому законом порядку. Контролюючий орган має право здійснити податкову перевірку або будь-які інші заходи контролю у разі наявності на те законних підстав, однак підміняти такі перевірки рішеннями про зупинення реєстрації розрахунків коригування та про відмову у їх реєстрації, на думку колегії суддів, є проявом свавілля, що несумісно з принципами демократичного суспільства.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 9 Порядку № 520 (в редакції, чинній на час винесення спірного рішення) письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.

Згідно з п. 10 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі у разі:

ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії державної податкової служби повинно містити чітку підставу для відмови у реєстрації розрахунку коригування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на виконання вимог контролюючого органу, викладених у квитанціях від 14.11.2022 та від 19.11.2022 щодо зупинення реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників № 9 від 20.10.2022 до податкової накладної № 37 від 20.03.2020 та № 11 від 20.10.2022 до податкової накладної № 38 від 20.03.2020, позивачем 04.05.2023 до ГУ ДПС у Полтавській області було надіслано пояснення до повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с. 22) із додатками, зокрема: договір поставки № 0103-7/17 від 01.03.2017, угоду про узгодження умов поставки конкретної партії товару від 20.03.2020, додаткову угоду від 31.12.2021, додаткову угода від 20.10.2022, рахунок на оплату № 169 від 20.03.2020, платіжне доручення № 1537 від 20.03.2020, платіжне доручення № 1538 від 20.03.2020, видаткову накладну № 121 від 20.10.2022, акт прийому-передачі товару № 121 від 20.10.2022, довіреність № 10017 від 20.10.2022, акт звіряння взаємних розрахунків, документи щодо походження товару, контракт № 220426 від 26.04.2022, митну декларацію № UA209190/2022/017855 від 21.06.2022, CMR № 2245166 від 16.06.2022, комерційний інвойс № 22061401 від 14.06.2022, сертифікат походження № 1253 від 09.05.2022, платіжне доручення в іноземній валюті № 3 від 10.06.2022, платіжне доручення в іноземній валюті № 3 від 01.06.2022, платіжне доручення в іноземній валюті № 2 від 09.05.2022, договір надання послуг № 147 від 18.04.2022, платіжне доручення № UAUA9007 від 22.06.2022, акт здачі-приймання наданих послуг (виконаних робіт) № 3/147-2022 від 21.06.2022, договір надання послуг № 420 від 21.06.2022, рахунок на оплату № 1337 від 21.06.2022, акт надання послуг № 4573 від 21.06.2022, платіжне доручення № UAUA9010 від 22.06.2022, договір-заява на перевезення вантажу від 09.06.2022, платіжне доручення № UAUA9021 від 24.06.2022, рахунок-фактуру № СФ-0000206 від 17.06.2022, акт здачі-прийняття робіт

Дослідивши вказані документи колегією суддів встановлено, що 01.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КВАНТ ПЛЮС» - «Постачальник» та Київським дочірнім підприємством «НМУ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ» - «Покупець» був укладений Договір поставки № 0103-7/17 (далі - Договір № 0103-7/17 від 01.03.2017).

20.03.2020 сторонами була підписана Угода про узгодження умов поставки конкретної партії товару, що є невід`ємним Додатком до Договору поставки № 0103-7/17 від 01.03.2017, якою погоджені умови поставки партії товару на загальну суму 2 876 814,00 грн. (Два мільйона вісімсот сімдесят шість тисяч вісімсот чотирнадцять гривень 00 копійок), з урахуванням ПДВ.

20.03.2020 року відповідно до умов Договору поставки № 0103-7/17 від 01.03.2017 КДП «НМУ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ» на адресу ТОВ «КВАНТ ПЛЮС» була здійснена попередня оплата за товар, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: № 1537 від 20.03.2020 на суму 1 176 000,00 грн; № 1538 від 20.03.2020 на суму 1 200 000,00 грн.

За результатами здійснення господарської операції позивачем на суму отриманої попередньої оплати були складені та зареєстровані в ЄРПН відповідні ПН № 37 від 20.03.2020 на суму 1176000,00 грн та № 38 від 20.03.2020 на суму 1200000,00 грн.

20.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КВАНТ ПЛЮС» та Київським дочірнім підприємством «НМУ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ» була підписана Додаткова угода до Договору поставки № 0103-7/17 від 01.03.2017, якою Сторони дійшли взаємної згоди внести зміни до Угоди про узгодження умов поставки конкретної партії товару, що є невід`ємним Додатком до Договору поставки № 0103-7/1-7 від 01.03.2017, а саме узгодили поставку товару іншої номенклатури.

20.10.2022 TOB «КВАНТ ПЛЮС» на адресу КДП «HMY «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ» була здійснена поставка товару, обумовленого Угодою про узгодження умов поставки конкретної партії товару, що є невід`ємним Додатком до Договору поставки № 0103-7/17 від 01.03.2017, з урахуванням Додаткової угоди від 20.10.2022, загальною вартістю 1 106 028,00 грн. (Один мільйон сто шість тисяч двадцять вісім гривень 00 копійок), з урахуванням ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 121 від 20.10.2022 та актом прийому-передачі товару № 121 від 20.10.2022.

Наведено зумовило складення «КВАНТ ПЛЮС» та подання для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні розрахунки коригування кількісних і вартісних показників: № 9 від 20.10.2022 до податкової накладної № 37 від 20.03.2020; № 11 від 20.10.2022 до податкової накладної № 38 від 20.03.2020.

При цьому, слід зазначити, що подані позивачем для реєстрації розрахунків коригування документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, та повністю підтверджують здійснення господарської операції.

Положеннями пункту 9 Порядку № 520 (в редакції, чинній на момент винесення спірного рішення) контролюючому органу за результатами розгляду пояснень та документів, поданих платником на виконання вимог п. 5 Порядку № 520, надано право направити повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування.

Так, контролюючий орган вважав недостатніми для прийняття рішень про реєстрацію розрахунків коригування документи, подані позивачем разом з повідомленням від 04.05.2023 № 121, у зв`язку з чим на виконання вимог п. 9 Порядку № 520 надіслав ТОВ «КВАНТ ПЛЮС» повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН від 09.05.2023 № 8775967/31618527 та № 8775971/31618527, зазначивши про необхідність надання копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено, зокрема це первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; первинних документів щодо постачання товарів, складських документів, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

В додатковій інформації зазначено, що не надано технічний паспорт та експлуатаційні документи, в які вносяться дані про експлуатацію, ремонт і дефектоскопію (висновок дефектоскопії) на трубу обсадну з чорного металу безшовної стальної; оборотно-сальдову відомість по 281 рахунку, що підтверджує оприбуткування на складі товару; первинних банківських документів, які є підставою для складення податкової накладної № 37 та до якої виписано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників, документів на придбання товару труби бурильної 73*9.19 G-105.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем до контролюючого органу було надано пояснення до повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних: № 121/2 від 11.05.2023 щодо РК № 9 від 20.10.2022 та № 121/1 від 11.05.2023 щодо РК № 11 від 20.10.2022.

Проте, незважаючи на подані документи, ГУ ДПС у Полтавській області прийняті ідентичні за змістом рішення про відмову в реєстрації розрахунків коригування № 9 та № 11 в ЄРПН з мотивів ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію ПН.

При цьому, в графі «додаткова інформація» не зазначено, відсутність якого конкретного документа слугувала прийняттю оскаржуваних рішень.

Колегія суддів враховує, що позивачем в наданих до контролюючого органу поясненнях було зазначено, що умовами Договору поставки № 0103-7/17 01.03.2017, укладеного між позивачем та КДП «НМУ «ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ» не передбачено надання експлуатаційних документів, в які вносяться дані про експлуатацію, ремонт і дефектоскопію (висновок дефектоскопії).

При цьому, перелік інших документів, які були витребувані, надано до контролюючого органу, що сторонами не спростовується.

Водночас, враховуючи наявність достатніх документів у податкового органу, останнім жодним чином не обґрунтовано необхідність повторного їх подання та причини неприйняття вказаних документів із повідомленням про надання пояснень.

Колегія суддів зауважує, що ненадання копії технічного паспорта та експлуатаційного паспорта не може слугувати підставою для відмови в реєстрації спірних РК, оскільки такі документи не є первинними в розумінні Закону № 996-XIV.

При цьому, при розгляді даної справи колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 7 грудня 2022 року у справі № 500/2237/20, відповідно до якої контролюючий орган, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Що стосується надання документів на придбання товару труби бурильної 73*9.19 G-105 слід зазначити, що поставка такого товару не здійснювалась, що підтверджується Додатковою угодою до Договору поставки № 0103-7/17 від 01.03.2017, якою було узгоджено здійснення поставки товару іншої номенклатури, зокрема здійснювалась поставка товару труба обсадна з чорного металу безшовна з некорозійної сталі, розмір 18-5/8, 473*11, 05 мм, а відтак у платника податку відсутня можливість з надання документів на придбання товару, який не поставлено.

При цьому, вказані пояснення та копії первинних документів із поставки труби обсадної з чорного металу безшовна з некорозійної сталі, розмір 18-5/8, 473*11, 05 мм було надано до контролюючого органу, а податковим органом з свого боку жодним чином не обґрунтовано причини неможливості прийняття документів, які вже були подані позивачем із повідомленням про надання пояснень та необхідність повторного витребування саме цих документів.

Так, у повідомленні про необхідність надання додаткових пояснень не міститься жодних посилань на недоліки отриманих документів, чи невідповідність їх формі та змісту, а відтак, посилання на ненадання чи часткове ненадання письмових пояснень та копій документів в якості підстави для ухвалення оскаржуваних рішень є неприйнятним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у своїй сукупності надані позивачем документи є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірного.

Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.18 у справі № 822/1817/18, від 02.04.19 у справі № 822/1878/18.

Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації ПН/РК, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Натомість, в квитанціях від 14.11.2022 та від 19.11.2022 про зупинення реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників № 9 від 20.10.2022 до податкової накладної № 37 від 20.03.2020 та № 11 від 20.10.2022 до податкової накладної № 38 від 20.03.2020 не наведено чіткого визначення мотивів зупинення Комісією ГУ ДПС у Полтавській області реєстрації вказаного розрахунку коригування, вичерпного переліку документів, який необхідно надати, що свідчить про необґрунтованість та невмотивованість такого рішення, оскільки позивач не міг передбачити відсутність яких саме документів може слугувати підставою для відмови в реєстрації відповідного розрахунку коригування.

Зупинення реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 819/330/18.

Враховуючи, що у надісланих позивачу квитанціях про зупинення реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних не вказано конкретного переліку документів, необхідних і достатніх для прийняття рішення про його реєстрацію в ЄРПН, а також надання позивачем достатньої кількості документів, які дозволяють повністю ідентифікувати господарські відносини, посилання, як на підставу для відмови, на ненадання в повному обсязі первинних документів, є неприйнятним.

Водночас, позивачем своєчасно, за встановленою формою та в повному обсязі, відповідно до приписів пункту 6 Порядку № 1165 та пункту 5 Порядку № 520 та п.п. 201.16.1, п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України подано до ГУ ДПС у Полтавській області інформацію та документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій та є достатніми для прийняття рішень про реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних.

Колегія суддів зауважує, що в силу ч. 2 ст. 2 КАС України будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ГУ ДПС у Полтавській області у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних, складених позивачем у ЄРПН.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що ГУ ДПС у Полтавській області при прийнятті рішень про відмову в реєстрації розрахунків коригування № 9 від 20.10.2022 та № 11 від 20.10.2022 діяло необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення, не на підставі та не у спосіб, що передбачені ПК України, без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання їх протиправними та скасування.

Як установлено пунктами 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен збезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні розрахунки коригування, були виконані позивачем, а тому у першого відповідача був лише один вид правомірної поведінки - зареєструвати такі розрахунки. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних контролюючим органом обрано ненадання платником податку копій первинних документів, що не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 9 від 20.10.2022 до податкової накладної № 37 від 20.03.2020 та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 11 від 20.10.2022 до податкової накладної № 38 від 20.03.2020 датою їх первинного подання ТОВ «КВАНТ ПЛЮС» на реєстрацію.

Щодо вимог в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до стягнення з першого відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Згідно з ч.6 ст.135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.135 КАС України).

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Положеннями ст. 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/WestAllianceLimited проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Представником позивача для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду було подано зокрема копії договору від 01.01.2023 № 0101/23 про надання правової допомоги, додаткової угоди від 30.10.2023 № 36, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю /т. 1, а.с. 41-45/, акта приймання-передачі наданих послуг від 18.01.2024 до Договору про надання правової допомоги від 01.01.2023 № 0101/23, рахунка від 31.01.2024 № 69 /т. 2, а.с. 28, 29/, платіжної інструкції від 16.02.2024 №37 /т. 2, а.с. 32/.

За умовами Договору про надання правової допомоги № 0101/23 від 01.01.2023 ТОВ «Квант плюс» в особі директора Комаренка Володимира Анатолійовича та адвокатське об`єднання «Юстік» в особі керуючого партнера Карасенко Олени Олександрівни уклали цей договір, відповідно до п. 1.1 якого, адвокатське об`єднання приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

- складання документів правового характеру;

- складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

- представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

Відповідно до п. 3.2 вказаного Договору, розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокатському об`єднанню за надану в межах цього Договору правову допомогу, та порядок його сплати визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

На виконання умов вказаного Договору, сторонами укладено додаткову угоду № 36 до договору № 0101/23 про надання правової допомоги від 01.01.2023 відповідно до п. 1 якої, адвокатське об`єднання приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо питання, пов`язаного з оскарженням рішення комісії з питань зупинення реєстрації РК в ЄРПН

- від 15.05.2023 № 8809381/31618527, яким відмовлено в реєстрації в ЄРПН ПН РК кількісних і вартісних показників № 9 від 20.10.2022 до податкової накладної № 37 від 20.03.2020;

- від 15.05.2023 № 8809409/31618527, яким відмовлено в реєстрації в ЄРПН ПН РК кількісних і вартісних показників № 11 від 20.10.2022 до податкової накладної № 38 від 20.03.2020.

У п. 2 вказаної угоди сторони узгодили, що у відповідності до положень п. 3.2 Договору №0101/23 про надання правової допомоги від 01.01.2023 сторони погодили, що за надання послуг, передбачених п. 1 цієї додаткової угоди, розмір гонорару обраховується з огляду на кількість рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/розрахунку коригування в ЄРПН, що підлягають оскарженню.

Вартість оскарження одного рішення становить 1500,00 грн.

Загальний розмір гонорару за надання правової допомоги в межах цієї додаткової угоди становить 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 40 від 18.01.2024 до Договору про надання правової допомоги № 0101/23 від 01.01.2023 адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв послуги з надання правової допомоги у формі представництва інтересів ТОВ «Квант плюс» у Полтавському окружному адміністративному суді щодо визнання протиправним та скасування рішень Комісії ГУ ДПС в Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема, від 15.05.2023 № 8809381/31618527, яким відмовлено в реєстрації в ЄРПН ПН РК кількісних і вартісних показників № 9 від 20.10.2022 до податкової накладної № 37 від 20.03.2020;

- від 15.05.2023 № 8809409/31618527, яким відмовлено в реєстрації в ЄРПН ПН РК кількісних і вартісних показників № 11 від 20.10.2022 до податкової накладної № 38 від 20.03.2020;

Що включає:

- усну консультацію клієнта;

- підготовку позовної заяви та документів, що до неї додаються;

- подальший супровід справи в суді першої інстанції, що включає складання та подання заяв по суті справи, клопотань, заяв, моніторинг розгляду справи.

Відповідно до п. 3 вказаного акту, загальна вартість послуг, враховуючи домовленості сторін, викладені в п. 2 Додаткової угоди № 36 від 30.10.2023 року до Договору № 0101/23 про надання правової допомоги від 01.01.2023 року, становить 3000,00 грн (три тисячі гривень, 00 копійок).

Таким чином, з наведеного слідує, що звертаючись до суду першої інстанції з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача надав до суду всі необхідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що має бути сплачена позивачем.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Зі змісту норм ч.ч. 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Колегією суддів встановлено, що за умовами додаткової угоди № 36 до Договору про надання правничої допомоги від 01.01.2023 сторони визначили фіксований гонорар адвоката 3000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на зміст ч. 4 ст. 134 КАС України, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», у той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Крім того, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару у такому випадку.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на його неспівмірність зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Однак, вмотивованих доводів першого відповідача щодо неспівмірності витрат на правову допомогу відповідачем не наведено, не вказано розміру витрат на правничу допомогу, яку він вважає обґрунтованою. Апеляційна скарга в частині заперечення щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу містить лише загальні посилання на неспівмірність такого розміру, які не дозволяють дійти висновку про неспівмірність заявленої позивачем до відшкодування суми витрат на правничу допомогу зі складністю справи, характером та обсягом виконаних адвокатом робіт.

При цьому, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача складено позовну заяву та відповідь на відзив.

Під час перегляду даної справи, суд апеляційної інстанції також враховує обсяг вказаних документів (позовна заява - 10 сторінок, відповідь на відзив 5 сторінок) та їх фактичне значення для справи, наявність власних висновків адвоката та обробку актуальної судової практики по спірних питаннях.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з огляду на ступень складності даної справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також прийняття судом першої інстанції рішення про задоволення позову, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає до стягнення (3000,00 грн).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 по справі № 440/16846/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій