Справа № 400/662/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 р. Категорія 106030000м. ОдесаСправа № 400/662/24
Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.,

час і місце ухвалення: спрощене провадження,

м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що під час проходження ним військової служби у період перебування у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 відповідач протиправно виплачував йому грошове забезпечення в період з 01.07.2023 по 27.10.2023 у розмірі 738,75 грн замість 20100,00 грн, а також не виплачував йому у період з 01.01.2023 по 27.10.2023 додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168). Крім цього, при звільненні його 27.10.2023 з військової служби йому не було виплачено грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у порядку, визначному наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, та не видано Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (оригінал), із зазначенням у цій довідці наступного формулювання, грошовий (фінансовий) атестат і довідку про грошові виплати за весь час проходження позивачем військової служби по мобілізації у військовій частини НОМЕР_1 .

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 : додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період 22.02.2023 по 29.06.2023; окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та додаткової винагороди у розмірі 20100,00 грн, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 30.06.2023 по 30.09.2023; грошової компенсації вартості за неотримане речове майно при звільненні з військової служби. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, грошового атестату та довідки про грошові виплати за період проходження ним військової служби по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ): додаткову винагороду, установленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 (Сто тисяч) гривень 00 копійок щомісячно пропорційно дням перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 22.02.2023 по 29.06.2023 з урахуванням раніше виплачених сум; оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагорода у розмірі 20100 (Двадцять тисяч сто гривень) 00 копійок, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 30.06.2023 по 30.09.2023 з урахуванням раніше виплачених сум; грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно при звільненні з військової служби. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 : довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; грошовий атестат; довідку про грошові виплати за період проходження ОСОБА_1 військової служби по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи частково позов, суд першої інстанції не врахував, що позивач з рапортом із долученими медичним документами, які дають йому право на отримання додаткової винагороди за вказаний період не звертався, а тому у апелянта не було правових підстав включати позивача до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень з період перебування у відпустці, внаслідок чого, дії апелянта є цілком правомірними.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до запису № 17 військового квитка позивача він з 26.02.2022 по 27.10.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

21.04.2024 року позивач отримав вогнепальне осколкове поранення плеча при виконання обов`язку військової служби, пов`язаного із захистом Батьківщини під час здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, що підтверджується Довідкою № 75 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданої відповідачем 08.06.2022.

Як зазначає позивач, Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2022 № 107 його увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини.

Внаслідок отриманої травми позивач перебував з 22.04.2022 по 10.10.2022, з 22.02.2023 по 11.08.2023 та з 22.09.2023 по 10.10.2023 на стаціонарному лікуванні, а саме:

з 22.04.2022 по 05.05.2022 в Комунальному закладі «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради (Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № с4248 від 05.05.2022);

з 06.05.2022 по 09.05.2022 у ВМКЦ ПР (Умань) (Виписка з медичної карти стаціонарного хворого від 09.05.2022 № 507/203);

з 10.05.2022 по 10.08.2022 у санаторії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Перевідний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого від 11.07.2022 № 2710 та Виписний епікриз із карти стаціонарного хворого від 10.08.2022 № 425);

з 10.08.2022 по 10.10.2022 у Військово-клінічному центрі Південного регіону (Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.10.2022 № 3000);

з 22.02.2023 по 23.02.2023 у КНП «Вознесенській багатопрофільній лікарні» Вознесенської міської ради (Перехідний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення від 23.02.2023 № 1109);

з 24.02.2023 по 11.08.2023 у Військово-клінічному центрі Південного регіону (Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.08.2023 № 823);

з 22.09.2023 по 10.10.2023 у Військово-клінічному центрі Південного регіону (Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.10.2023 № 4775).

Згідно із Довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 12.01.2023 № 48 позивача визнано обмежено придатним до військової служби, має травму тяжкого ступеня.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 1842, виданого 06.10.2023 військово-лікарською комісією хірургічного профілю Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, позивач не придатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

З 03.11.2023 року позивачу встановлено інвалідність ІІ групи, пов`язаної із захистом Батьківщини, що підтверджується Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 03.11.2023 серія 12 ААГ № 511335.

За даними Довідки відповідача про доходи від 08.01.2024 № 642/80 позивач у період з лютого по вересень 2023 року отримував грошове забезпечення у розмірі 750,00 грн щомісяця, у січні та лютому 2023 року інші нарахування в розмірі по 30000,00 грн щомісяця, за березень-жовтень 2023 року інших нарахувань не отримував.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.10.2023 № 304 позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а також йому виплачено:

за період з 01 по 27 жовтня 2023 року надбавку з урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та додаткову винагороду за перебування у розпорядженні відповідного командира понад два місяці з розрахунку 20100,00 грн;

грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік;

грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік за 25 діб і за 2023 рік за 30 діб;

вихідну допомогу у розмірі 4 % від місячного грошового забезпечення за кожен повний календарний місяць.

05.12.2023 року позивач надіслав до відповідача через установу поштового зв`язку заяву з вимогами, які є ідентичними до позовних вимог.

Відповідь на вказане звернення у матеріалах справи відсутня.

Вважаючи, що відповідач протиправно не нарахував і не виплатив йому в повному обсязі грошове забезпечення за період проходження ним військової служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, не видав грошовий (фінансовий) атестат та довідку про грошові виплати за період проходження ним військової служби, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції зазначив, що враховуючи частину першу статті 58 Конституції України, до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція Постанови № 168, яка була чинною у період з 01.06.2023 по 29.06.2023, тобто якою встановлено додаткову винагороду для відповідної категорії військовослужбовців у розмірі 100000,00 гривень.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною другою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (абзац перший частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Відповідно до абзаців двадцять третього і двадцять четвертого пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

Матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирів (начальників), здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом першим пункту 8 Постанови № 704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу постановлено здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерства юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Абзацами один-чотири пункту 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260), встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців включає: щомісячні основні види грошового забезпечення;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту) (абзац шістнадцятий пункту 2 розділу І Порядку № 260 (у редакції, чинній з 30.06.2020 по 30.01.2023); допомоги.

Згідно з абзацом шістнадцятим пункту 2 розділу І Порядку № 260 (у редакції, що застосовується з 01.02.2023) до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 розділу XXVIII Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні (абзац третій пункту 1 розділу XXVIII Порядку № 260).

Пунктом 5 розділу XXVIII Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Таким чином, військовослужбовцю Збройних Сил України, який перебуває у розпорядженні понад два місяці, виплачується грошове забезпечення в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

У позовній заяві позивач зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2022 № 107 його увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини.

З метою підтвердження (спростування) вказаної обставини Миколаївський окружний адміністративний ухвалою від 25.01.2024 витребував у відповідача копії наказа командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2022 № 107.

У встановлений судом строк відповідач не надав суду витребуваний доказ, про причини не подання не повідомив.

Відповідно до частини дев`ятої статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2022 № 107, а саме, що позивач з 27.04.2022 перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

У період з 22.04.2022 по 10.10.2022, з 22.02.2023 по 11.08.2023, з 22.09.2023 по 10.10.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № с4248 від 05.05.2022, Випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 09.05.2022 № 507/203, Перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого від 11.07.2022 № 2710, Виписним епікризом із карти стаціонарного хворого від 10.08.2022 № 425, Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.10.2022 № 3000, Перехідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення від 23.02.2023 № 1109, Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.08.2023 № 823 і Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.10.2023 № 4775.

Відтак з наявних матеріалів слідує, що позивач у період з 10.10.2022 по 22.02.2023 не перебував на лікуванні. Будь-які відомості про знаходження позивача в цей період у відпустці також відсутні.

Таким чином, враховуючи абзац третій пункту 1 розділу XXVIII Порядку № 260, двомісячний строк перебування позивача у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 закінчився 10.12.2022.

Отже, з 10.12.2022 року грошове забезпечення позивачу підлягало виплаті як військовослужбовцю, який перебуває у розпорядженні понад два місяці, а саме: в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Абзацом п`ятим пункту 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» (далі Закон № 3161-ІХ), установлено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Закону № 3161-ІХ цей Закон набирає чинності з дня його опублікування, крім підпункту 1 пункту 1, підпунктів 2 і 3 пункту 3, підпункту 1 пункту 5 розділу I цього Закону та пунктів 2 і 3 цього розділу, які набирають чинності через 30 днів з дня опублікування цього Закону, та застосовується у частині виплати додаткової винагороди з першого числа місяця, в якому опублікований цей Закон.

Опубліковано Закон № 3161-ІХ «Голос України» від 30.06.2023 № 13.

Отож абзац п`ятий пункту 2 розділу ІІ Закону № 3161-ІХ набрав чинності 31.07.2023.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 № 836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка відповідно до пункту 2 набирає чинності з дня опублікування та застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 1 червня 2023 року, доповнено Постанову № 168, зокрема, абзацом сьомим пункту 11 в такій редакції:

«Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.»

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2023 № 1001 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка відповідно до пункту 2 набирає чинності з дня опублікування та застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 1 червня 2023 року, абзац сьомий пункту 11 Постанови № 168 викладено в такій редакції:

«Військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.»

Таким чином, грошове забезпечення військовослужбовця, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та перебувають у розпорядженні відповідних командирів понад два місяці, грошове забезпечення виплачується:

до 31.05.2023 в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

з 01.06.2023 по 30.06.2023 відповідно до положень Постанови № 168;

з 30.06.2023 (день набрання чинності Законом № 3161-ІХ) у розмірі 20100 гривень, який включає в себе оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду.

Згідно із Довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 12.01.2023 № 48 позивача визнано обмежено придатним до військової служби, має травму тяжкого ступеня, яка пов`язана із захистом Батьківщини.

Позивачу, як військовослужбовцю, який отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, і перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , грошове забезпечення з 30.06.2023 підлягало виплаті в розмірі 20100,00 грн, яке включає в себе оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років та додаткову винагороду.

За даними Довідки відповідача про доходи від 08.01.2024 № 642/80 позивач у період з лютого по вересень 2023 року отримав грошове забезпечення у розмірі 750,00 грн щомісяця. Натомість відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.10.2023 № 304 йому виплачено за період з 01 по 27 жовтня 2023 року надбавку з урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та додаткову винагороду за перебування у розпорядженні відповідного командира понад два місяці з розрахунку 20100,00 гривні.

Таким чином, відповідач протиправно у період з 30.06.2023 по 30.09.2023 не виплачував позивачу грошове забезпечення у розмірі 20100,00 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Водночас не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн, установленої Постановою № 168, за період з 30.06.2023 по 27.10.2023, оскільки за цей період йому підлягає виплаті додаткова винагорода в розмірі 20100,00 грн, установлену Постановою № 168.

Законодавством не встановлено право військовослужбовців на отримання одночасно додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн і 20100,00 грн, установлених пунктом 2 Закону № 3161-ІХ і Постановою № 168.

Щодо позовних вимог про додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн за період з 01.01.2023 по 29.09.2023, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, (у первинній редакції) з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, строк дії якого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023 і від 05.02.2024 № 49/2024 продовжено з 05 години 30 хвилин відповідно 26.03.2022 строком на 30 діб, з 25.04.2022 строком на 30 діб, з 25.05.2022 строком на 90 діб, з 23.08.2022 строком на 90 діб, з 21.11.2022 строком на 90 діб, з 19.02.2023 строком на 90 діб, з 20.05.2023 строком на 90 діб, з 18.08.2023 строком на 90 діб, з 16.11.2023 строком на 90 діб та з 14.02.2024 строком на 90 діб.

Отож з 24.02.2023 по 14.05.2024 в Україні діє воєнний стан.

Абзацом першим пункту 1 Постанови № 168 (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 5 Постанови № 168 ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Тобто відповідно до пункту 1 Постанови № 168 відповідна додаткова винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану щомісячно, а тому вона відноситься до одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» пункт 1 Постанови № 168 доповнено новими абзацами, а постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» внесено до них зміни.

Зазначені постанови Кабінету Міністрів України застосовуються з 24.02.2022.

Згідно з абзацами четвертим і п`ятим пункту 1 Постанови № 168 (в редакції постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400 і від 07.07.2022 № 793 чинній з 19.07.2022 по 19.01.2023, яка застосовується з 24.02.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Таким чином, військовослужбовцям, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, у період дії воєнного стану додаткова винагорода, встановлена Постановою № 168, повинна виплачуватись у збільшеному до 100000,00 грн розмірі, пропорційно часу перебування в таких закладах.

Поряд з цим, постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» Постанову № 168 доповнено пунктом 21 такого змісту: « 21. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».

Порядок і умови виплати цієї допомоги військовослужбовцям у Збройних Силах України визначено наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», який набрав чинності 31.01.2023.

Тобто у період з 24.02.2022 по 31.01.2023 Міністерством оборони України не було визначено порядок і умови виплати цієї допомоги.

Відтак, у період з 24.02.2022 по 31.01.2023 додаткова винагорода, як одноразовий додатковий вид грошового забезпечення, у розмірі до 100000,00 грн підлягала виплаті військовослужбовцям Збройних Сил України, які проходять військову службу безпосередньо у військових частинах, відповідно до абзаців четвертого і п`ятого пункту 1 Постанови № 168 (в редакції постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400 і від 07.07.2022 № 793 чинній з 19.07.2022 по 19.01.2023, яка застосовується з 24.02.2022) у випадках, зокрема, перебування військовослужбовця Збройних Сил України на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Відповідно до Довідки № 75 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданої відповідачем 08.06.2022, позивач отримав 21.04.2024 вогнепальне осколкове поранення плеча при виконання обов`язку військової служби, пов`язаного із захистом Батьківщини під час здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Згідно із Довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 12.01.2023 № 48 позивач отримав 21.04.2024 травму тяжкого ступеня.

Внаслідок отриманої травми у період з 22.04.2022 по 10.10.2022, з 22.02.2023 по 11.08.2023, з 22.09.2023 по 10.10.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № с4248 від 05.05.2022, Випискою з медичної карти стаціонарного хворого від 09.05.2022 № 507/203, Перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого від 11.07.2022 № 2710, Виписним епікризом із карти стаціонарного хворого від 10.08.2022 № 425, Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.10.2022 № 3000, Перехідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення від 23.02.2023 № 1109, Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.08.2023 № 823 і Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.10.2023 № 4775.

Отже, у січні 2023 року позивач не перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а тому він не має права на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн, установленої Постановою № 168, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується нарахування та виплати вказаної винагороди за період з 01.02.2023 по 27.10.2023, то порядок її виплати врегульовано Порядком № 260.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 10 розділу ХХXIV Порядку № 260 (у редакції, що застосовувалась з 01.02.2023 по 31.05.2023) у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно з пунктом 11 розділу ХХXIV Порядку № 260 (у редакції, що застосовувалась з 01.02.2023 по 31.05.2023) підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки (пункт 12 розділу ХХXIV Порядку № 260 (у редакції, що застосовувалась з 01.02.2023 по 31.05.2023).

Поряд з цим, відповідно до абзацу четвертого пункту 11 розділу ХХXIV Порядку № 260 (у редакції, що застосовувалась з 01.06.2023) у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Пунктами 12 і 13 розділу ХХXIV Порядку № 260 (у редакції, що застосовувалась з 01.06.2023) встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Таким чином, з 01.02.2023 виплата винагороди у розмірі 100000,00 грн військовослужбовцям, які отримали тяжке поранення (контузію, травму або каліцтво):

1) довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України для військовослужбовців, які перебувають на стаціонарному лікуванні;

2) висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії про ступінь важкості поранення для військовослужбовців, яким надається відпустка для лікування після тяжкого поранення.

У матеріалах справи відсутні висновки (постанови) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії про ступінь важкості поранення при наданні рекомендації про потребу у відпустці за станом здоров`я, видані у 2023 році.

Натомість командиром відповідача, де проходив службу позивач, було видано Довідку від 08.06.2022 № 75 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка містить інформацію про обставини отримання позивачем поранення під час захисту Батьківщини.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується право позивача на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн лише за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні, а саме:

з 22.02.2023р. по 23.02.2023р. у КНП «Вознесенській багатопрофільній лікарні» Вознесенської міської ради (Перехідний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення від 23.02.2023 № 1109);

з 24.02.2023р. по 29.06.2023р. у Військово-клінічному центрі Південного регіону (Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.08.2023 № 823).

05.12.2023 року позивач надіслав до відповідача через установу поштового зв`язку рекомендованим листом заяву про виплату йому додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, до якої додав, зокрема, Довідку від 08.06.2022 № 75 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), Перехідний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення від 23.02.2023 № 1109, Виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.08.2023 № 823 та Виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10.10.2023 № 4775.

Враховуючи вище викладене, безпідставними є посилання апелянта, що позивач з рапортом із долученими медичним документами не звертався.

Будь-яких доказів виплати позивачу додаткової винагороди у 2023 році відповідач до суду не надав.

Тому, враховуючи частини першу і другу статті 77 КАС України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог позивача щодо протиправності бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн, встановленої Постановою № 168, за період його перебування на стаціонарному лікуванні з 22.02.2023 по 29.06.2023.

Відповідно позовні вимоги щодо нарахування та виплати позивачу вказаної винагороди за період з 01.02.2023 по 21.02.2023 задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до матеріалів справи позивач у цей період на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення не перебував.

При задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн у період з 01.06.2023 по 29.06.2023 суд врахував, що у цей період постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 № 836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» та від 15.09.2023 № 1001 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» не були чинними, і ними передбачено розмір додаткової винагороди для поранених військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні, у менших розмірах, ніж у редакції Постанови № 168, чинної у вказаний період.

Тому, враховуючи частину першу статті 58 Конституції України, до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція Постанови № 168, яка була чинною у період з 01.06.2023 по 29.06.2023, тобто якою встановлено додаткову винагороду для відповідної категорії військовослужбовців у розмірі 100000,00 гривень.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача невідкладно видати Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, нарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у порядку, визначному наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, а також видати грошовий (фінансовий) атестат і довідку про грошові виплати за весь час проходження позивачем військової служби по мобілізації у відповідача, суд встановив таке.

05.12.2023 року позивач надіслав до відповідача заяву з такими, у тому числі, вимогами:

невідкладно видати Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (оригінал), із зазначенням у цій довідці наступного формулювання: довідка видається для оформлення статусу учасника бойових дій;

нарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у порядку, визначному наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232;

видати грошовий (фінансовий) атестат і довідку про грошові виплати за весь час проходження позивачем військової служби по мобілізації у відповідача.

Факти надіслання відповідачу цієї заяви підтверджується експрес-накладною ТОВ «Нова Пошта» від 05.12.2023 № 5690.

Відповідач будь-яких доказів про результати розгляду ним цієї заяви позивача до суду не надав, зокрема не повідомив, чи була вона задоволена, чи ні.

Відповідно до абзацу 10 пункту 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (далі Порядок № 413), підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, довідка за формою згідно з додатком 6.

Додатком 6 до Порядку № 413 встановлено, що вказана довідка підписується командиром (начальником) відповідної військової частини.

З огляду на наявні матеріали справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в цій частині.

Згідно з абзацом шостим пункту 3 розділу І Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до абзацу другого пункту 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби.

Пунктом 4 вищезазначеного Порядку встановлено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі військова частина), а командирам (начальникам) військової частини наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Відтак після отримання звернення позивача від 05.12.2023 відповідач зобов`язаний був видати позивачу грошовий атестат, довідку про грошові виплати та провести нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року по справі № 400/662/24, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді С.Д. Домусчі О.І. Шляхтицький