Справа № 280/3661/24
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 липня 2024 року Справа № 280/3661/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 )

про: визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

22.04.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року у розмірі 368,36 грн.;

стягнути з відповідача на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року у розмірі 80 421,11 грн.;

стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Плужником М.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1167519 від 22.04.2024.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 відповідача було зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення («базового» місяця), з врахуванням раніше виплачених сум. Вказане судове рішення, як зазначає позивач виконано відповідачем не у повному обсязі. Зокрема, для розрахунку присудженої на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 відповідачем протиправно взято базовий місяць січень 2015 року, замість належного базового місяця січень 2008 року. Як наслідок, сума фактично виплаченої позивачу індексації за період військової служби та на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 склала 5 506,76 грн. Натомість, згідно з висновком спеціаліста-бухгалтера ОСОБА_2 , за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 належна сума індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року, на яку позивач має право, повинна складати 85 927,87 грн. Вказані обставини, на думку позивача, зумовлюють наявність правових підстав для стягнення з відповідача на його користь індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року у розмірі 80 421,11 грн., а також витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 5 000,00 грн. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем було усунуто недоліки позовної заяви у встановлений строк.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.05.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

17.06.2024 судом отримано відзив на позовну заяву (вх.№ 28536 від 17.06.2024), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки з метою упорядкування структури заробітної плати працівників бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, а також з метою врегулювання проблемних питань щодо нарахування сум індексації та забезпечення єдиного підходу до проведення індексації у разі підвищення грошових доходів громадян Кабінет Міністрів прийняв постанову від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Також відповідач зауважив, що відповідно до вказаного нормативно-правового акту Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 01.12.2015 розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Отже, у період з січня 2016 року по березень 2018 року, в якому відбулось підвищення посадових окладів згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», індексація грошового забезпечення, на думку відповідача, мала проводитись відповідно до індексу споживчих цін для проведення індексації, обчисленого наростаючим підсумком, починаючи з січня 2016 року, у межах фінансових ресурсів, передбачених на інші цілі.

Окремо у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що у межах наявного фінансового ресурсу можливість виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року лютому 2018 року у Міністерства оборони України була об`єктивно відсутня. При цьому, місяць підвищення окладів (базовий місяць) з`явиться, якщо починаючи з 01.12.2015 або пізніше буде підвищено розмір грошового забезпечення за посадою, яку обіймає працівник, або коли працівник-військовослужбовець з 01.12.2015 буде новоприйнятим, переведеним або ж таким, що вийшов на роботу з декретної відпустки. У випадку введення у штатний розпис нових посад (які раніше були передбачені), базовим місяцем буде місяць введення такої посади до штатного розпису. Додатково відповідач наголосив на пропуску позивачем строку звернення до суду з даною позовною заявою та заперечив проти задоволення вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу через безпідставність позовної заяви. З огляду на викладені обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу державну організацію 24.10.1997.

Позивач проходив військову службу у відповідача. Наказом командира відповідача від 08.01.2019 № 5 (по стройовій частині) позивача звільнено з військової служби у запас та з 08.01.2019 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

Також позивач є учасником бойових дій та, відповідно, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.18).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.10.2020 по справі № 280/5019/20 (головуючий суддя Конишева О.В.) відповідача було зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період 01.01.2014 року по 08.01.2019.

01.02.2021 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.10.2020 по справі № 280/5019/20 набрало законної сили.

На виконання вказаного судового рішення відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у розмірі 3 604,25 грн.

У подальшому позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 08.01.2019 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січня 2008 року.

Листом від 13.01.2023 року № 215 відповідач поінформував позивача про відсутність законних підстав для проведення такого перерахунку.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 (головуючий суддя Максименко) позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01.12.2015 до 28.02.2018 без застосування січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін («базового» місяця);

зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення («базового» місяця), із урахуванням раніше виплачених сум.

15.07.2023 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 набрало законної сили.

З метою примусового виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 позивач звернувся до Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про відкриття виконавчого провадження.

24.10.2023 старшим державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 72914617 з виконання виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 14.09.2023 (а.с.8-9).

Листом від 07.12.2023 № 5997 відповідач повідомив Центральний відділ Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про те, що ним відповідно до положень Алгоритму дій ДСЗ Міністерства Оборони України від 21.07.2023 № 423/4473 та п. 4.4 регламенту особливостей організації позовної роботи, здійснення представництва інтересів у судах, виконання рішень суддів щодо виплат за фондом грошового забезпечення у військових частинах та установах СВ Збройних Сил України від 19.05.2022 № 32/97 розраховано суму нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення позивачу і направлено до КСВ ЗСУ України клопотання про надання згоди на оскарження рішення суду та погодження суми коштів, необхідних для виконання даного судового рішення (а.с.6).

Разом із листом від 07.12.2023 № 5997 відповідач направив на адресу Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) довідку-розрахунок суми нарахованої та виплаченої позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 (а.с.6). Із даної довідки-розрахунку вбачається, що сума виплаченої позивачу індексації становить 5 138,40 грн., до виплати 368,36 грн. (а.с.6).

Вважаючи хибною суму нарахованої та виплаченої відповідачем індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 відповідно до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23, позивач звернувся до спеціаліста-бухгалтера ОСОБА_2 з запитом на проведення дослідження з питання індексації грошового забезпечення позивача за період його служби у відповідача з 01.12.2015 по 28.02.2018 (а.с.10-12).

Зокрема, позивач виніс на дослідження таке питання: яка сума індексації грошового забезпечення повинна бути нарахована та виплачена за період служби у відповідача з 01.12.2015 по 28.02.2018 (а.с.10).

У Висновку від 17.04.2024 № б/н спеціаліст-бухгалтер ОСОБА_2 в ході бухгалтерського дослідження по поставленому питанню дійшла такого результату:

за період служби у відповідача з 01.12.2015 по 28.02.2018 повинна бути нарахована та виплачена сума індексації грошового забезпечення у розмірі 85 927,87 грн. Для розрахунку взято базовий місяць січень 2008 року, як зазначено у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 (а.с.10-12).

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року у розмірі 368,36 грн., суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 129-1 Конституції України законодавець визначив, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Частинами 2 та 4 ст. 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Так, за приписами ч. 1 ст. 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а на підставі аналізу положень Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII.

У ст. 382 КАС України законодавець визначив, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема. у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03.04.2019 по справі № 820/4261/18 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 80980007), від 09.07.2019 по справі № 826/17587/18 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 82938061), від 26.02.2024 по справі № 120/13369/23 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 117249606).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, судом встановлено, що позивач з метою вирішення питання щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення («базового» місяця), звертався до суду з відповідною позовною заявою. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 позов задоволено частково, а саме: 1) визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01.12.2015 до 28.02.2018 без застосування січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін («базового» місяця); 2) зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення («базового» місяця), із урахуванням раніше виплачених сум. 15.07.2023 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 набрало законної сили.

Також суд встановив, що позивач звернув рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 до примусового виконання. Зокрема, постановою від 24.10.2023 ВП № 72914617, винесеною старшим державним виконавцем Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відкрито виконавче провадження ВП № 72914617 з виконання виконавчого листа, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 14.09.2023 (а.с.8-9). На стадії виконання вказаного судового рішення відповідач надіслав до органу державної виконавчої служби лист від 07.12.2023 № 5997, в якому зазначив, що відповідно до положень Алгоритму дій ДСЗ Міністерства Оборони України від 21.07.2023 № 423/4473 та п. 4.4 регламенту особливостей організації позовної роботи, здійснення представництва інтересів у судах, виконання рішень суддів щодо виплат за фондом грошового забезпечення у військових частинах та установах СВ Збройних Сил України від 19.05.2022 № 32/97 ним розраховано суму індексації грошового забезпечення позивачу (а.с.6). Так, згідно з довідкою-розрахунком, долученою відповідачем до листа від 07.12.2023 № 5997, сума виплаченої позивачу індексації становить 5 138,40 грн., з яких до виплати 368,36 грн. (а.с.6).

З метою перевірки правильності та повноти виконання відповідачем рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23, позивач звернувся до спеціаліста-бухгалтера ОСОБА_2 з запитом на проведення дослідження з питання індексації грошового забезпечення позивача за період його служби у відповідача з 01.12.2015 по 28.02.2018 (а.с.10-12). Зокрема, позивач просив розрахувати, яка сума індексації грошового забезпечення повинна бути нарахована та виплачена за період служби у відповідача з 01.12.2015 по 28.02.2018 (а.с.10).

Судом також встановлено, що у Висновку від 17.04.2024 № б/н спеціаліст-бухгалтер ОСОБА_2 в ході бухгалтерського дослідження по поставленому питанню дійшла такого результату: за період служби у відповідача з 01.12.2015 по 28.02.2018 повинна бути нарахована та виплачена сума індексації грошового забезпечення у розмірі 85 927,87 грн. Для розрахунку взято базовий місяць січень 2008 року, як зазначено у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 (а.с.10-12).

Натомість, як зазначено у Висновку спеціаліста-бухгалтера ОСОБА_2 від 17.04.2024 № б/н, відповідачем при виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 в якості базового місяця взято січень 2015 року замість належного 2008 року.

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що фактично позивачем оскаржується порядок виконання відповідачем рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання в частині, що стосується застосування відповідачем для визначення розміру індексації у якості базового місяця січня 2015 року. Натомість, позивач зазначає, що у даному випадку, як прямо визначено у рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23, застосуванню підлягає інший базовий місяць, а саме січень 2008 року.

Отже, з урахуванням того, що питання виплати позивачу індексації за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року охоплюється рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 та належить до предмета його виконання, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду в іншій справі, що набрало законної сили.

Аналогічну позицію висловив Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 26.02.2024 № 120/13369/23 (позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 117249606).

З огляду на викладені обставини у їх сукупності, суд доходить висновку, що вирішення питання щодо правомірності/протиправності дії відповідача щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року у розмірі 368,36 грн. на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 в іншому позовному провадженні не усуває юридичний конфлікт між позивачем та відповідачем, оскільки є наслідком обов`язку суб`єкта владних повноважень щодо розгляду по суті питання, якому вже надано правову оцінку в іншій адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, не надано беззаперечних доводів на підтвердження того, що питання про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січня 2008 року у розмірі 368,36 грн. при виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 280/2183/23 має вирішуватись в окремому позовному провадженні, а не у порядку ст. 383 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові, підстави для присудження на користь позивача понесених судових витрат відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 241 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 17 липня 2024 року.

Суддя О.В. Прудивус