Справа № 400/2310/24
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 липня 2024 року

м. Київ

справа №400/2310/24

адміністративне провадження № К/990/27229/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Бевзенка В. М.,

суддів: Чиркіна С. М., Шарапи В. М.

перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 400/2310/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просила: зобов`язати відповідача оформити i направити до Головного управління Пенсiйного фонду України у Миколаївськiй областi оновлену довiдку про розмiр грошового забезпечення, що враховуєтъся для перерахунку пенсiй, станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 вiдповiдно до вимог статей 43 i 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабiнетy Мiнiстрiв України вiд 30.08.2017 № 704 iз зазначенням відомостей про розмiри посадового окладу, окладу за вiйськове звання, визначених шляхом множення розмiру прожиткового мінiмуму для працездатних осiб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023., на вiдповiдний тарифний коефiцієнт згiдно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабiнетy Miністрів України № 704 вiд 30.08.2017, а також процентної надбавки за вислугy poків, щомiсячних додаткових видiв грошового забезпечення (надбавки, доплати, пiдвищення) та премiї, для проведення перерахунку основного розмiру пенсiї з 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2024 у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору - відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю такої вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: не додано доказів надсилання листом з описом вкладення поштового відправлення позивачу копії апеляційної скарги з доданими до неї додатками, або доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» на електронну адресу позивача у разі його реєстрації в електронному суді та документа про сплату судового збору. Цією ж ухвалою відповідачеві встановлено десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення виявлених недоліків.

На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, відповідач 06.06.2024 надав докази направлення копії апеляційної скарги листом з описом вкладення поштового відправлення позивачу 04.06.2024. Станом на 12.06.2024 відсутні відомості щодо виконання вимог ухвали апеляційного суду від 30.05.2024 в частині надання доказів сплати судового збору. Проте, апелянт, у встановлений апеляційним судом строк, повторно подав клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з відсутністю фінансування по КЕВК 2800.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 повторно відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_3 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 у справі № 400/2310/24 повернуто апелянту.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції від 12.06.2024, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини 3 статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із частиною 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою, скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, що полягає у наступному.

Скаржник зазначає, що процедура виділення коштів та фактичне здійснення оплати судового збору займає велику кількість часу та фактично не може бути здійснена у стислі строки, при цьому у період з листопада 2023 по день подання касаційної скарги за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі" на рахунках ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні кошти, необхідні для сплати судового збору. ІНФОРМАЦІЯ_2 вжив всіх необхідних заходів для своєчасної оплати судового збору за подання апеляційної скарги, що підтверджується заявкою-розрахунком на фінансування судових витрат.

Надаючи оцінку вищевказаним доводам скаржника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги встановлені статтею 296 КАС України.

Відповідно до частин п`ятої-шостої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додаються: 1) документ про сплату судового збору; 2) копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи; 3) копії доданих до апеляційної скарги письмових матеріалів, що відсутні в учасників справи, відповідно до кількості учасників справи; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно із частиною 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 КАС України, застосовуються правила статті 169 КАС України.

Частинами 1 - 3 статті 169 КАС України обумовлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 5 статті 169 КАС України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, ненадання скаржником документа про сплату судового збору є підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а у разі не усунення такого недоліку, така скарга повертаються особі, яка її подала.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копію ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2024 про залишення апеляційної скарги без руху скаржник отримав через підсистему «Електронний Суд» - 31.05.2024. У встановлений судом строк апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору. Натомість скаржник повторно подав до суду апеляційної інстанції клопотання про відстрочення сплати судового збору.

При цьому відмовляючи в задоволенні клопотання про відстрочення судового збору, П`ятий апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 12.06.2024 зазначив, що обставини, пов`язані з неможливістю сторони сплатити судовий збір, у тому числі, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

У контексті вказаного, Верховний Суд зауважує про таке.

Умови, за яких суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору та перелік суб`єктів, до яких такі умови можуть бути застосовані, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Колегія суддів зазначає, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною для відстрочення сплати судового збору.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, правильно застосував положення частини 2 статті 298 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Враховуючи, що зміст ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024, свідчить про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 2 статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Верховний Суд зауважує, що відповідно до частини 2 статті 298 та частини 8 статті 169 КАС України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, подана касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини 2 статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 248, 328 333, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі № 400/2310/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не оскаржується.

Суддя - доповідач: В. М. Бевзенко

Судді: С. М. Чиркін

В. М. Шарапа