Справа № 260/11099/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/11099/23 пров. № А/857/5028/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Довгої О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року, ухвалене суддею Гаврилком С.Є. у м. Ужгороді, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 260/11099/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про призначення дострокової пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 86 від 12.10.2023 року про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком за померлим чоловіком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити дострокову пенсії за віком за померлим чоловіком з 12 жовтня 2023 року.

31 січня 2024 року Закарпатський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 86 від 12 жовтня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області призначити ОСОБА_1 з 04 жовтня 2023 року дострокову пенсію за віком, відповідно до статті 115 частини 1 пункту 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як дружині військовослужбовця, померлого внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до статті 115 частини 1 пункту 4 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідає умовам визначеним законом, зокрема, позивачка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла віку 56 років 05 місяців, має стаж понад 25 років, а її померлий чоловік належав до категорії військовослужбовців, що брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, та помер внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову.

Таку позицію обґрунтовує тим, що позивачка не довела право на призначення дострокової пенсії за віком, оскільки померлий чоловік позивачки брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, як військовозобов`язаний звільнений в запас, а відтак, у померлого чоловіка позивачки відсутній статус військовослужбовця, як умова для призначення дострокової пенсії за віком.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що мі позивачкою та ОСОБА_2 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом згідно із свідоцтвом серії НОМЕР_1 від 16 липня 1988 року.

14 травня 2019 року ОСОБА_2 отримав посвідчення, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 та пов`язаної з цим інвалідності ІІІ групи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 06 березня 2023 року.

05 вересня 2023 року позивачка отримала посвідчення дружини померлого громадянина з числа учасників ліквідації наслідків на Чорнобильській НОМЕР_3 .

У військовому квитку ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 є записи про проходження військових зборів строком 99 днів у військовій частині НОМЕР_5 в період 1986 -1987 років та є відмітки про участь в заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 23 грудня 1986 року по 31 березня 1978 pоку та отримана доза випромінення складає 19974 R.

У довідці Центрального архіву Міністерства оборони України від 28 грудня 1995 року № 51/5021 зазначено, що ОСОБА_2 брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині НОМЕР_5 з 23 грудня 1986 року по 31 березня 1987 року, є перелік та періоди виконання відповідних робіт та отримання сумарної кількості радіації.

У довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31 травня 2001 року № 4/441 зазначено, що ОСОБА_2 брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та доза отриманого опромінення.

У експертному висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії № 8 від 08 червня 2023 року, встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок виконання обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

04 жовтня 2023 року позивачка звернулася із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, за померлим чоловіком ОСОБА_2 , на підставі статті 115 частини 1 пункту 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як вдові ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС.

12 жовтня 2023 pоку, за результатами розгляду заяви позивачки, відповідач прийняв рішення № 86 про відмову в призначенні дострокової пенсії, у зв`язку із не підтвердженням права на призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до статті 115 частини 1 пункту 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У рішенні відповідач зазначив, що у експертному висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії № 8 від 08 червня 2023 року зазначено скорочено ім`я та по батькові особи - " ОСОБА_3 » (що не відповідає свідоцтву про смерть та паспортним даним).

Крім того, ОСОБА_2 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, як військовозобов`язаний звільнений в запас, а відтак, статус військовослужбовця не набув, оскільки не проходив жодного із видів військової служби, визначених статтею 2 частиною 6 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного Фонду України визначено Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058-IV визначено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Зі змісту наведеної норми видно, що право на призначення дострокової пенсії за віком має дружина (якщо вона не взяла повторний шлюб) військовослужбовця, який помер після звільнення із служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, - після досягнення нею - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення адміністративного позову, зазначає, що позивачка не має права на дострокове призначення пенсії за віком, оскільки, її чоловік брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не як кадровий військовослужбовець, а як військовозобов`язаний, звільнений в запас.

Відповідно до статті 10 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ), учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

У примітці до вказаної статті зазначено, що до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Апеляційний суд на підставі інформації зазначеної у військовому квитку встановив, що чоловік позивачки проходив військові збори строком 99 днів у військовій частині НОМЕР_5 в період 1986 -1987 років (сторінка 13) та брав участь в заходах із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 23 грудня 1986 року по 31 березня 1978 pоку, отримав дозу випромінення 19974 R.

У розумінні Закону № 796-ХІІ, військовозобов`язані, призвані на військові збори для участі у роботах по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи прирівнюються до військовослужбовців.

Зазначене спростовує доводи відповідача, що померлий чоловік позивачки не належить до категорії військовослужбовців у розумінні пункту 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058-IV.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у справі № 592/3813/17 від 14.04.2020 року.

Крім того, апеляційний суд встановив, що відповідач не взяв до уваги експертний висновок Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії № 8 від 08 червня 2023 року, яким встановлений причинний зв`язок смерті чоловіка позивачки з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок виконання обов`язку військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки, у ньому зазначено скорочено ім`я та по батькові померлого чоловіка позивачки - " ОСОБА_3 " (що не відповідає свідоцтву про смерть та паспортним даним.

Оглянувши цей висновок, апеляційний суд встановив, що цей висновок виданий на звернення позивачки, у вступній частині висновку вказується повністю ОСОБА_2 , адреса, номер посвідчення та категорія ліквідатора, що дає можливість встановити, що цей висновок прийнятий щодо ОСОБА_2 .

Тому апеляційний суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 86 від 12.10.2023 року про відмову в призначенні позивачці дострокової пенсії за віком за померлим чоловіком є протиправним і його необхідно скасувати.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання призначити дострокову пенсію за віком, то апеляційний суд зазначає наступне.

Як вірно встановив суд першої інстанції вік позивачки на момент звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення дострокової пенсії за віком становив 56 років 05 місяців, тобто відповідає визначеному в в пункті 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058-IV віку (не менше 50 років).

Страховий стаж позивачки складає 37 років 01 місяць 7 днів, тобто відповідає визначеному в пункті 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058-IV стажу (не менше 20 років).

Крім того, апеляційний суд встановив, що позивачка не взяла шлюб повторно.

Зі змісту рішення відповідача, вказані обставини відповідач не заперечував.

Тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що на момент звернення із заявою до пенсійного органу позивачкою дотримано вимоги, передбачені пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058-IV, для призначення дострокової пенсії за віком, внаслідок чого відсутні перешкоди для призначення позивачці дострокової пенсії за віком.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції про задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачці достроково пенсію за віком з 12 жовтня 2023 року (відповідно до позовних вимог).

Вказані висновки є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року в справі № 260/11099/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга