Справа № 140/1221/24
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/1221/24 пров. № А/857/12107/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року (головуючий суддя Плахтій Н.Б., м.Луцьк) у справі №140/1221/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

01.02.2024 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу служби у Службі судової охорони час попередньої роботи в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення територіального управління МНС України у Волинській області з 10.12.2012 по 31.05.2013, в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Управління ДСНС України у Волинській області з 01.06.2013 по 09.09.2013, в Управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області з 10.09.2013 по 28.10.2019, в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Волинській області з 29.10.2019 по 16.12.2019; зобов`язати відповідача перерахувати вислугу років у Службі судової охорони відповідно до пункту 5 розділу І Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя від 18.11.2021 №2236/0/15-21, та зарахувати до вислуги років для обчислення стажу служби у Службі судової охорони час роботи в державних органах: в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення територіального управління МНС України у Волинській області з 10.12.2012 по 31.05.2013; в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Управління ДСНС України у Волинській області з 01.06.2013 по 09.09.2013; в Управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області з 10.09.2013 по 28.10.2019; в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Волинській області з 29.10.2019 по 16.12.2019.

Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 з 29.10.2019 по теперішній час є працівником Служби судової охорони та проходить службу в ТУ ССО у Волинській області. У період з 29.10.2019 по 16.12.2019 позивач працювала на посаді провідного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення ТУ ССО у Волинській області, а з 17.12.2019 і по теперішній час проходить службу у ТУ ССО у Волинській області на посаді начальника юридичної служби, має спеціальне звання «капітан Служби судової охорони», прийняла присягу співробітника Служби судової охорони та, відповідно, перебуває у статусі співробітника Служби судової охорони. Позивач зазначає, що 22.01.2024 звернулася до керівництва ТУ ССО у Волинській області з рапортом №34.06-35/вн щодо зарахування до стажу служби у Службі судової охорони періодів попередньої роботи в державних органах, зокрема в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення ТУ МНС, в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Управління ДСНС у Волинській області та ТУ ССО у Волинській області. Листом ТУ ССО у Волинській області від 24.01.2024 №34.05-24 повідомлено позивача про те, що на теперішній час наказом Голови Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 затверджений Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, у разі переходу на які зараховується час роботи в державних органах, і посада «провідний спеціаліст відділу матеріально-технічного забезпечення ТУ ССО у Волинській області» в даному переліку відсутня, а тому зазначений час роботи в державних органах не може бути зарахований до стажу служби в Службі судової охорони. Наказом ТУ ССО у Волинській області від 03.01.2024 №8/ос ОСОБА_1 встановлена вислуга років, яка станом на 01.01.2024 становить 04 роки 00 місяців 14 днів. Позивач зазначає, що при встановлені вказаної вислуги років станом на 01.01.2024 відповідачем не враховані зміни від 18.11.2021, що були внесені Вищою радою правосуддя до Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач просив адміністративний позов задовольнити повністю.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року адміністративним позов задоволено. Визнано протиправними дії територіального управління Служби судової охорони у Волинській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення територіального управління МНС України у Волинській області з 10.12.2012 по 31.05.2013, в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Управління ДСНС України у Волинській області з 01.06.2013 по 09.09.2013 в Управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області з 10.09.2013 по 28.10.2019, в територіальному управлінні Служби судової охорони у Волинській області з 29.10.2019 по 16.12.2019. Зобов`язано територіальне управління Служби судової охорони у Волинській області перерахувати ОСОБА_1 вислугу років у Службі судової охорони відповідно до пункту 5 розділу І Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони в урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя №2236/0/15-21 від 18.11.2021, та зарахувати до вислуги років для обчислення стажу служби в Службі судової охорони час роботи в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення територіального управління МНС України у Волинській області з 10.12.2012 по 31.05.2013, в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Управління ДСНС України у Волинській області з 01.06.2013 по 09.09.2013, в Управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області з 10.09.2013 по 28.10.2019, в територіальному управлінні Служби судової охорони у Волинській області з 29.10.2019 по 16.12.2019.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що наказом Голови Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 «Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судового охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах» затверджено перелік посад і вищого складу, в якому посада провідного спеціаліста відділу матеріально-технічного забезпечення відсутня. У зв`язку з викладеним, у ТУ ССО у Волинській області відсутні законодавчі підстави для врахування ОСОБА_1 часу роботи в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення територіального управління МНС України у Волинській області з 10.12.2012 р. по 31.05.2013; Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Управління ДСНС України у Волинській області з 01.06.2013 по 09.09.2013; Управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області з 10.09.2013 по 28.10.2019; територіальному управлінні Служби судової охорони у Волинській області 29.10.2019 по 16.12.2019 до вислуги років для виплати надбавки за стаж служби. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

31.05.2024 позивачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. Доводи відзиву аналогічні доводам адміністративного позову. Крім того, зазначає, що не зарахування ТУ ССО у Волинській області ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи державних органах є протиправною бездіяльністю, а рішення Волинського окружного адміністративного суду є правомірним. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 з 17.12.2019 по теперішній час є працівником Служби судової охорони та проходить службу у ТУ ССО у Волинській області.

Відповідно до витягів з наказів ТУ ССО у Волинській області від 29.10.2019 №10к ОСОБА_1 прийнято на посаду провідного інспектора (з дипломом спеціаліста) відділу матеріально-технічного забезпечення ТУ ССО у Волинській області; від 16.12.2019 №29к позивача звільнено з роботи 16.12.2019 за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України; від 19.12.2019 №31к ОСОБА_2 взято да уваги, що наказом ССО від 17.12.2019 №389 о/с ОСОБА_1 прийнята на службу до ССО та призначена на посаду начальника юридичної служби ТУ ССО у Волинській області з присвоєнням їй первинного спеціального звання лейтенант Служби охорони з 17.12.2019.

У поданому до ТУ ССО у Волинській області рапорті, який зареєстрований 22.01.2024 за №34.06-35/вн, ОСОБА_1 просила повідомити, які періоди її роботи (служби) враховані до вислуги років для обчислення стажу служби у Службі судової охорони та чи враховано станом на 01.01.2024 до вислуги років для обчислення стажу служби у Службі судової охорони стаж роботи в державних органах (07 років 06 днів), у випадку не врахування - просила провести перерахунок та врахувати даний стаж.

Листом від 24.01.2024 №34.05-24 відповідач повідомив позивача про те, що вислуга років для обчислення стажу служби у ССО станом на 01.01.2024 становить 04 роки 00 місяців 14 днів. Підстав для зарахування до стажу служби в ССО час роботи в державних органах немає.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до вимог статті 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (Закон №1402-VIII) Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Керівництво діяльністю Служби судової охорони здійснює Голова Служби судової охорони, який призначається на посаду за результатами відкритого конкурсу і звільняється з посади Вищою радою правосуддя. Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.

Частиною четвертою статті 163 Закону №1402-VIII в редакції до 23.05.2021 було передбачено, що до стажу служби у Службі судової охорони зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

Водночас, частина шоста статті 163 Закону №1402-VIII в редакції до 23.05.2021 визначала, що порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони визначається у відповідному положенні, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

З метою вдосконалення існуючого порядку зарахування до стажу служби у Службі судової охорони окремих періодів військової служби та служби в правоохоронних та інших державних органах, який дозволяє встановлювати співробітникам надбавки за стаж служби, а також надання їм додаткової оплачуваної відпустки, Верховною Радою України прийнято Закон України №1417-IX від 27.04.2021 «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», який набув чинності з 23.05.2021, та деяких законів України щодо врегулювання окремих питань правового статусу працівників Служби судової охорони», яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено статтею 162-1 такого змісту: «Стаття 162-1. Правовий статус працівників Служби судової охорони. 1. До працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони. 2. Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України. 3. На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України «Про державну службу». Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством. 4. Повноваження керівника державної служби у Службі судової охорони здійснюють Голова Служби судової охорони та керівники територіальних підрозділів Служби судової охорони. 5. Трудові відносини працівників, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони, регулюються законодавством України про працю. 6. Для захисту своїх прав та законних інтересів працівники Служби судової охорони можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Професійним спілкам співробітників Служби судової охорони та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь».

Разом з тим, статтю 163 Закону №1402-VIII після частини третьої доповнено новою частиною четвертою, відповідно до якої на співробітників Служби судової охорони поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Порядок проведення службового розслідування стосовно співробітників Служби судової охорони та утворення дисциплінарних комісій, їх повноваження встановлюються Головою Служби судової охорони.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 «Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони», затверджено Положення, яке визначає порядок проходження громадянами України служби в Службі судової охорони (Положення).

Положенням (із змінами, внесеними згідно з Рішенням Вищої ради правосуддя №2236/0/15-21 від 18.11.2021) унормовано наступне. Час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах. Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» (пункт 5 Положення).

Отже, пункт 5 Положення містить бланкетну норму, яка вказує, що при обрахунку стажу служби в ССО слід враховувати періоди, зазначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1999 №2262-ХІІ (Закон №2262-ХІІ) та постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» (Постанова №393).

Так, пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-»д», «з» статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Абзац 12 пункт 1 Постанови №393 також передбачає, що до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерством юстиції, Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Механізм виплати грошового забезпечення працівникам Служби судової охорони, визначено Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (Порядок №384).

Приписам даного Порядку №384 передбачено, що до щомісячних основних видів грошового забезпечення працівників ССО, серед іншого, належить надбавка за вислугу років (підпункт 3 пункту 5 розділу І Порядку №384).

Відповідно до пунктів 8, 9 Розділу І Порядку №384 грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади, серед іншого, в територіальних орган Служби судової охорони. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

Аналізуючи вищенаведені норми, слід дійти висновку, що стаж (час) роботи в державних органах зараховується до стажу в Службі судової охорони. При цьому, таке право закріплене в Законі №2262-XII та Постанові №393, а порядок його реалізації - Порядком №384 та Положенням.

Наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 затверджено Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах і до такого Переліку віднесено наступні посади: 1. Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони; 2. Начальники управлінь, відділів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони.

Наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 №519 до вказаного вище Переліку внесено зміни, у зв`язку з чим останній викладено у новій редакції, а саме: « 1. Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони; 2. Начальники управлінь, відділів, служб, секторів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони.»

Таким чином, перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 (зі змінами), включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони. Водночас, нормами чинного законодавства право зарахування до стажу служби у Службі судової охорони, яке дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки, не поставлено в залежність від того, в центральному чи територіальному органі Служби судової охорони вони проходять службу.

При цьому, колегія суддів зауважує, що перелік посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, станом на час виникнення спірних правовідносин, Головою Служби судової охорони не затверджено.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував сталу судову практику під час вирішення питання щодо не затвердження державним органом списку посад, які зараховуються до стажу для обчислення вислуги років (постанови: від 18.11.2019 у справі №813/5876/15, від 20.09.2019 у справі №813/904/15, від 04.10.2018 у справі №819/1695/16 тощо). Суд касаційної інстанції вказав, що Закон №2262-XII, зокрема встановлює для осіб начальницького складу податкової міліції передбачені гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для осіб начальницького складу податкової міліції як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Крім того, принцип юридичної визначеності, закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності - в даному випадку відсутність визначеного переліку посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони для обрахунку стажу.

Якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме права на зарахування до стажу служби часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони за правилами, встановленими пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ, держава, у даному випадку в особі ТУ ССО у Волинської області, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних сподівань, не зарахувала до її стажу службу в державних органах, як особі, на яку поширюється дія Закону №2262-ХІІ.

Такі висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 14.08.2019 у справі №1740/2508/18, від 20.09.2019 у справі №813/904/15, від 18.11.2019 №813/5876/15.

Разом з тим, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, записами трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 підтверджуються такі періоди її роботи в державних органах: з 10.12.2012 по 31.05.2013 в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення територіального управління МНС України у Волинській області; з 01.06.2013 по 09.09.2013 в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Управління ДСНС України у Волинській області; з 10.09.2013 по 28.10.2019 в Управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області; з 29.10.2019 по 16.12.2019 в територіальному управлінні Служби судової охорони у Волинській області.

Відтак, не зарахування відповідачем зазначених періодів до стажу служби ОСОБА_1 у Службі судової охорони суперечить приписами закону, а покликання відповідача на відсутність у затвердженому переліку посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, як на підставу для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі судової охорони, є протиправним.

Також, безпідставними є покликання апелянта на наказ Служби судової охорони «Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах» №454 від 24.10.2022, відповідно до якого позивач не обіймала посад за таким переліком, позаяк, з огляду на принцип дії нормативно-правових актів в часі, такий не існував на час виникнення спірних правовідносин та, відповідно, не поширює на них свою дію. В даному контексті слід зазначити про те, що пунктом «и» частини 1 статті 17 Закону №2262-ХІІ передбачено зарахування відповідного попереднього часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони саме на посади середнього і вищого складу.

Статтею 164 Закону 1402-VIII установлюються спеціальні звання співробітників Служби судової охорони. Зокрема, спеціальними званнями середнього складу є молодший лейтенант Служби судової охорони; лейтенант Служби судової охорони; старший лейтенант Служби судової охорони; капітан Служби судової охорони; майор Служби судової охорони; підполковник Служби судової охорони; полковник Служби судової охорони (пункт 2 частина перша статті 164 Закону 1402-VIII).

Апеляційний суд зазначає, що наказом Служби судової охорони ОСОБА_1 було присвоєно спеціальне звання лейтенант (згодом капітан) Служби судової охорони та на момент подання рапорту остання обіймала посаду начальника юридичної служби територіального управління спеціаліста відділу матеріально-технічного забезпечення ТУ ССО у Волинській області, що додатково підтверджує перебування позивача на посаді у Службі судової охорони, у разі переходу на яку підлягає зарахуванню попередній період роботи в державних органах. Крім того, колегія суддів зауважує, що наказ Служби судової охорони від 24.10.2022 №454, яким затверджено перелік посад, обмежує та погіршує право службовців посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони на зарахування до стажу в Службі судової охорони, періоду (часу) роботи в державних органах.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи позивача в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення територіального управління МНС України у Волинській області з 10.12.2012 по 31.05.2013; в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Управління ДСНС України у Волинській області з 01.06.2013 по 09.09.2013; в Управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області з 10.09.2013 по 28.10.2019; в територіальному управлінні Служби судової охорони у Волинській області з 29.10.2019 по 16.12.2019 та зобов`язання відповідача перерахувати ОСОБА_1 вислугу років у Службі судової охорони відповідно до пункту 5 розділу І та зарахувати до вислуги років для обчислення стажу служби в Службі судової охорони час роботи в у вищевказаних державних органах.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року у справі № 140/1221/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний