Справа № 120/6789/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 липня 2024 р. Справа № 120/6789/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці у письмовому провадженні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2024 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про:

- визнання протиправним рішення відповідача № 85 від 12.04.2024 про відмову у призначені пенсії;

- зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 20.09.1977 по 20.10.1977 у Вінницькому Винкомбінаті тимчасовим працівником в сушильному цеху, з 27.04.1987 по 01.07.1987 у філії "Вінницька дорожня експлуатаційна дільниця" ДП "Вінницький облавтодор" каміньщиком 5 розряду стройдвора, з 20.06.1989 по 01.12.1990 у монтажно-налагоджувальному центрі ПО "Укрвуззабезпечення" налагоджувальником 6 розряду та з 05.04.1991 по 17.03.1993 в ТЗК "Дари полів" експедитором.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком. Разом з тим рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 85 від 12.04.2024 у призначенні пенсії відмовлено через відсутність необхідного страхового стажу. При цьому зі змісту рішення видно, що до страхового стажу позивача не були зараховані періоди роботи з 20.09.1977 по 20.10.1977 оскільки виправлено наказ про звільнення з роботи, з 27.04.1987 по 01.07.1987 оскільки дата наказу про звільнення з роботи не відповідає даті звільнення, з 20.06.1989 по 01.12.1990 оскільки виправлено дату наказу про звільнення з роботи та з 05.04.1991 по 17.03.1993 оскільки відсутні підстави внесення записів про прийняття та звільнення з роботи.

Ухвалою суду від 29.05.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03.07.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

Водночас у відзиві відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи положення п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 6 ст. 7, ч. 4 ст. 260 КАС України, вирішення вказаного клопотання здійснюється судом у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В силу приписів ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд зауважує, що у заявленому клопотанні не зазначено належних мотивів, якими обґрунтовується необхідність розгляду цієї справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зокрема, відповідач лише обмежився посиланням на необхідність розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін у зв`язку зі складністю справи, а також з метою з`ясування всіх обставин та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, однак не вказав конкретних підстав заявленого клопотання та не пояснив дійсних мотивів щодо необхідності розгляду справи в судовому засідання з викликом сторін.

Водночас, як зазначено в ухвалі суду від 29.05.2024 про відкриття провадження у справі, з урахуванням характеру спірних правовідносин, предмету доказування і складу учасників ця справа належить до категорії малозначних адміністративних справ і підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, для того, щоб суд міг дійти іншого висновку, клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні має бути достатньо переконливим та містити вагомі аргументи, які б вказували на доцільність розгляду справи в судовому засідання за участю сторін.

Тим паче, що відповідна категорія публічно-правови спорів в силу імперативних приписів закону (ст. 263 КАС України) розглядається, за загальним правилом, саме в порядку спрощеного позовного провадження не повідомлення учасників справи.

Як показує практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal"). Так, на думку Суду, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім; заявник має надати переконливі докази на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно провести також усні слухання.

Крім того, відповідно до ст. 1 КАС України Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно з частинами першою, третьою статті 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

В цьому контексті суд зауважує, що спрощене позовне провадження є однією із форм адміністративного судочинства, встановленою законом.

Відтак розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи жодним чином не порушує законних прав сторони, тоді як можливість реалізації учасником справи окремих процесуальних прав, як-от права брати участь в судовому засіданні, надавати суду усні пояснення, задавати питання іншим учасникам справи тощо, закон пов`язує з видом судового процесу для розгляду конкретної справи, тобто зазначені права не можна вважати абсолютними.

З огляду на викладене та беручи до уваги необґрунтованість заявленого клопотання, суд доходить до переконання про відсутність підстав для відступу від своїх висновків, наведених в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі, в частині обраної судом форми провадження для розгляду та вирішення цієї справи.

Керуючись ст.ст. 12, 167, 248, 256, 257, 262, 263, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання відповідача про розгляд в судовому засіданні ажміністративної справи № 120/6789/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович