Справа № 440/8200/24
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 липня 2024 рокум. ПолтаваСправа №440/8200/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 08.07.2024 надійшов позов ОСОБА_1 , поданий адвокатом Таранковою Оленою Олегівною, до військової частини НОМЕР_1 , у якому позивач просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати та ненарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період його служби та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період його служби з 02.04.2019 по 10.05.2023;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати та ненарахування компенсації за неотримане речове майно за період його служби та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за неотримане речове майно за період його служби з 02.04.2019 по 10.05.2023;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати та ненарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати та ненарахування ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022-2023 роки та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022-2023 роки.

Згідно з пунктами 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суддя установив, що цей спір стосується нарахування та виплати позивачу окремих складових грошового забезпечення військовослужбовця (зокрема, індексації грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій), а також компенсації за неотримане речове майно.

Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 у справі №380/15245/22 сформував висновок щодо строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, відповідно до якого, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Отож для визначення строку звернення до суду з цим позовом слід врахувати приписи статті 233 КЗпП України.

Такий підхід відповідає висновку Верховного Суду, наведеному у постановах від 03.08.2023 у справі №280/6779/22, від 08.05.2024 у справі №600/4133/22-а, від 20.06.2024 у справі №420/29265/23.

Частиною другою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 18.07.2022) було передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).".

Тобто до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №460/17052/21, від 06.04.2023 у справі №260/3564/22, від 25.04.2023 у справі №380/15245/22, від 07.09.2023 у справі №620/1201/23, від 20.06.2024 у справі №420/29265/23.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (рішення від 09.02.1999 №1-рп/99, від 13.05.1997 №1-зп, від 05.04.2001 №3-рп/2001), Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 у зразковій справі №260/3564/22 (адміністративне провадження №Пз/990/4/22) дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України (у редакції Закону №2352-IX) тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

На необхідність врахування цих висновків звернув увагу Верховний Суд у постановах від 20.11.2023 у справі №160/5468/23, від 08.05.2024 у справі №600/4133/22-а, від 20.06.2024 у справі №420/29265/23..

Отож до позовних вимог ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період його служби з 02.04.2019 по 18.07.2022 строк звернення не застосовується.

Водночас до позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 10.05.2023 слід застосовувати тримісячний строк звернення, визначений частиною другою статті 233 КЗпП України у редакції Закону №2352-IX.

Так само тримісячний строк звернення належить застосувати до вимог позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, оскільки право на отримання таких виплат у позивача виникло в день звільнення з військової служби - 10.05.2023.

При цьому суд враховує, що відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12.03.2020 (постанова Уряду від 11.03.2020 №211) та закінчився 30.06.2023 (постанова Уряду від 27.06.2023 №651).

Запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 30.11.2023 у справі №160/759/23.

Тож тримісячний строк звернення до суду з позовними вимогами за період з 19.07.2022 по 10.05.2023 був продовжений на період дії карантину, розпочав свій відлік 01.07.2023 та завершився 02.10.2023.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, суд враховує, що зазначена виплата не входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 30.11.2020 у справі №480/3105/19.

Враховуючи визначену правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 23.06.2022 у справі №540/2001/21 та від 27.02.2023 у справі №560/8394/21.

Таким чином, строк звернення до суду з позовними вимогами про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно становить один місяць та його слід рахувати з дня, наступного за днем звільнення позивача з військової служби, тобто з 11.05.2023.

Позивач з позовною заявою звернувся до суду 08.07.2024, тобто пропустив строк звернення в частині позовних вимог про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 10.05.2023; нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій; нарахування та виплату компенсації за неотримане речове майно.

Стосовно доводів представника позивача про те, що строк звернення з цим позовом не пропущено, оскільки позивачу не вручено письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, суд зауважує, що відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Позивач з військової служби звільнений 10.05.2023, а із заявою щодо виплати грошового забезпечення за період проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 звернувся 22.05.2024, тобто через понад один рік після звільнення з військової служби.

А тому, відсутність у матеріалах позову доказів вручення позивачу під час звільнення письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, не є беззаперечним доказом дотримання ним строку звернення до суду, оскільки з моменту звільнення позивача з військової служби минув понад один рік, а матеріали позову не містять доказів неможливості звернення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати належних при звільненні сум у період з 10.05.2023 по 22.05.2024.

Так, позивач у позовній заяві жодним чином не мотивував поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом в частині вищеописаних вимог, а до позову не додав заяву про поновлення згаданого строку із зазначенням поважних причин його пропуску.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так само у силу частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 10.05.2023, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, а також компенсації за неотримане речове майно та доказів поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, який рахувати з дня, наступного за днем доставки електронного примірника ухвали суду в електронний кабінет представника позивача.

Попередити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви її буде повернуто на підставі частини другої статті 123, пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується.

Суддя Олександр КУКОБА