Справа № 480/11401/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Лебединської міської ради, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність службових осіб Лебединської міської ради Сумської області оформлену відповідь № 21-666/02-15 від 25.09.2023, зобов`язати Лебединську міську раду Сумської області, у відповідності до підпункту 3 п. «б» ч.1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» вжити всіх необхідних заходів щодо приведення вимог чинного законодавства будівництва гаражу гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з дотриманням відстані не менше 6-9 метрів до будівель і споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках згідно визначених до норм до примітки 7 Додатку 3.2 (обов`язковий) «Протипожежні вимоги» Державних будівельних норм України в редакції 2015 року (чинні на дату побудови).
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у провадженні Лебединського районного суду Сумської області на розгляді знаходиться цивільна справа № 950/1923/21 за позовом гр. ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок пожежі.
Позивач зазначає, що однією з причин пожежі явилось стрімке, безперешкодне переміщення полум`я господарської споруди, яка в законному порядку зареєстрована в БТІ (з відповідними дозволами державних установ), в домогосподарстві ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 на господарські будівлі домогосподарства ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходились і були побудовані із грубими порушення будівельних та пожежних норм, та відповідними порушення уповноважених органів з питань містобудування та архітектури Лебединської міської ради, які затверджували схему забудови земельної ділянки у вказаному господарстві.
З метою довести, що в пошкодженні та нищенні майна ОСОБА_2 має причинний зв`язок самого господаря та Лебединської міської ради, яка в порушення норм та чинних правил Державних будівельних норм України видала дозвіл на будівництво гаражу на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , 15.09.2023 позивач звернувся до в.о. голови Лебединської міської ради Сумської області з відповідною заявою щодо розгляду в порядку контролю відповідно до підпукту 3 п. «б» ч1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» заяви та зобов`язати відповідні органи земельного відділу, містобудування та пожежної служби м. Лебедин, вжити заходів щодо приведення вимог чинного законодавства будівництво гаражу гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з дотриманням відстані не менше 6-9 метрів до будівель і споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках згідно визначених до норм до примітки 7 Додатку 3.2 (обов`язковий) «Протипожежні вимоги» Державних будівельних норм України в редакції 2015 року (чинні на дату побудови).
Відповіддю в.о. голови Лебединської міської ради № М-666/02-15 від 25.09.2023 позивачці відмовлено у вжитті Лебединською міською радою будь яких заходів.
Відмовляючи у вжитті Лебединською міською радою, відповідач наголошує, що на час звернення до органу Лебединської міської ради із заявою, ними раніше був виданий дозвіл на будівництво гаражу гр. ОСОБА_2 і ніяких порушень не було, що відділ містобудування ніяких перевірок не здійснює і у них вільного доступу до забудови земельної ділянки вони не мають, що є перешкодою для задоволення заяви, у здійсненні відповідних заходів.
Проте, таке рішення в.о. голови Лебединської міської ради позивач вважає незаконним.
Позивач вважає, що Лебединська міська рада зобов`язана вживати через підпорядковані їй відділи (земельні, містобудування) до непорушення громадянами Законів України, нормативно правових актів при будівництві гаражу, та своїми діями міська рада намагається ухилитись від виконання безпосередніх обов`язків, які покладаються на неї та відповідні відділи згідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в України». У зв`язку з тим, що при будівництві гаражу в домогосподарстві гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 маються грубі порушеннями архітектурних, пожежних та земельних норм, Лебединська міська рада повинна реагувати і відповідно до підпукту 3 п. «б» ч.І ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» через підвідомчі їй відділ містобудування, земельний відділ та пожежні органи про вжиття заходів щодо приведення вимог чинного законодавства будівництво гаражу гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з дотриманням відстані не менше 6-9 метрів до будівель і споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках згідно визначених до норм до примітки 7 Додатку 3.2 (обов`язковий) «Протипожежні вимоги» Державних будівельних норм України в редакції 2015 року (чинні на дату побудови).
Ухвалою суду відкрито провадження у цій справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Також відповідач зазначає, що у Лебединської міської ради та виконавчого комітету Лебединської міської ради відсутні повноваження щодо скасування будівельного паспорта на забудову земельної ділянки.
Відповідач наголошує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» планові та позапланові перевірки об`єктів містобудування структурними підрозділами ДІАМ України тимчасово не проводяться.
Крім того, Лебединською міською радою не утворювався виконавчий орган з питань державного архітектурно-будівельного контролю, у зв`язку з чим відсутні повноваження щодо здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу відповідно до підпункту З п. «б» ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».
Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій з доводами відповідача не погоджується та наполягає на позовних вимогах.
Відповідач в свою чергу надав суду заперечення в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що у провадженні Лебединського районного суду Сумської області на розгляді знаходиться цивільна справа № 950/1923/21 за позовом гр. ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок пожежі.
Як зазначає в позові позивачка, з метою захисту своїх інтересів та доведення, що причиною пошкодження та нищення майна ОСОБА_2 є, зокрема, дії самого господаря та Лебединської міської ради, ОСОБА_1 15.09.2023 звернулася до в.о. голови Лебединської міської ради Сумської області з відповідною заявою, в якій просила:
- розглянути в порядку контролю відповідно до підпукту 3 п. «б» ч.1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» заяву ОСОБА_1 з винесенням рішення, яким зобов`язати відповідні органи земельного відділу, містобудування та пожежної служби м. Лебедин, вжити заходів щодо приведення вимог чинного законодавства будівництво гаражу гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з дотриманням відстані не менше 6-9 метрів до будівель і споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках згідно визначених до норм до примітки 7 Додатку 3.2 (обов`язковий) «Протипожежні вимоги» Державних будівельних норм України в редакції 2015 року (чинні на дату побудови) (а.с. 15 17).
Зазначена заява обгрунтована тим, що позивач вважає, що господарські будівлі домогосподарства ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , побудовані із грубими порушення будівельних та пожежних норм, та відповідними порушення уповноважених органів з питань містобудування та архітектури Лебединської міської ради, які затверджували схему забудови земельної ділянки у вказаному господарстві.
Так, ОСОБА_1 в заяві стверджує, що відстань від будівлі ОСОБА_4 сараю (який був введений в експлуатацію 1976 році) до збудованого приватного гаражу ОСОБА_2 (в 2015 році), складає менше 2 метрів, тобто менше ніж 6 метрів, як цього вимагали протипожежні норми та вимоги Державних будівельних норм України на 2015 рік. Згоду на будівництво у зменшенні меж відстані від свого господарства ОСОБА_4 до гаражу ОСОБА_2 , не надавала. ОСОБА_1 вважає, що будівельний паспорт на будівництво гаражу за реєстраційним номером 46/14, був виданий відділом містобудування та архітектури управління ЖКГ Лебединської міської ради із грубими порушеннями законодавства України, оскільки в схемі намірів забудови земельної ділянки (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці) не зазначені відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і спору, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів.
На зазначену заяву ОСОБА_1 виконавчим комітетом Лебединської міської ради було надано відповідь від 25.09.2023 №М-666/02-15, в якій заявниці, зокрема, повідомлено, що рішення відділом містобудування та архітектури управління житло-комунального господарства Лебединської міської ради про видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, за зверненням громадянина ОСОБА_2 , прийняте на підставі наданих для розгляду документів, в тому числі ескізу намірів забудови земельної ділянки, що виготовлений проектною організацією. Відповідальність за достовірність розміщення будівель та споруд на земельній ділянці №38 по провулку Клисів та на суміжних земельних ділянках на ескізі намірів забудови земельної ділянки несе замовник будівництва.
Також заявниці було повідомлено, що в структурі виконавчого комітету Лебединської міської ради відсутній відділ з питань архітектурно-будівельного контролю. Відділ містобудування та архітектури УКБ Лебединської міської ради не здійснює планові чи позапланові перевірки об`єктів містобудування та не має вільного доступу до них. За період з 2014 по 2021 роки скарг від власників суміжних земельних ділянок про порушення норм будівництва громадянином ОСОБА_2 при зведенні гаража на земельній ділянці №38 по провулку Клисів, не надходило.
Крім того, у зазначеній відповіді заявниці було роз`яснено в яких випадках може бути скасований будівельний паспорт (а.с. 18 19).
Не погодившись із такою відповіддю відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.
З приводу спірних правовідносин суд зазначає таке.
Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон «Про місцеве самоврядування в Україні».
Повноваження органів місцевого самоврядування у сфері будівництва викладені у статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», так відповідно до п.б) ч.1 ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: б) делеговані повноваження, зокрема: 1) надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності"; 3) здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу; 6) вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно до ч.ч.1 - 3 ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.
До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність".
До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:
1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;
2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.
Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно ч.2 ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі якщо сільські, селищні, міські ради не утворили виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю, повноваження таких органів виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через відповідних головних інспекторів будівельного нагляду.
Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є: 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Згідно ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами державної статистики, Національної поліції, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.
Частинами 1 - 3 ст. 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», визначено, що державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.
Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду, зокрема:
1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду;
2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади;
3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду;
4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил.
Постановою КМУ від 23 грудня 2020 р. № 1340 «Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду», утворено Державну інспекцію архітектури та містобудування України як центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду та затверджено Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України.
Суд зазначає, оскільки, Лебединською міською радою не утворювався виконавчий орган з питань державного архітектурно-будівельного контролю, у останньої відсутні повноваження щодо здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій, тощо.
Відтак, згідно ч.2 ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», такі повноваження виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через відповідних головних інспекторів будівельного нагляду, а саме Державна інспекція архітектури та містобудування України (ДІАМ) через структурний підрозділ .
Разом з тим, суд зазначає, що заява позивачки від 15.09.2023 була подана до Лебединської міської ради в порядку ст.5 Закону України «Про звернення громадян».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про звернення громадян», звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Статтею 7 цього ж Закону визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.
Як встановлено судом, до повноважень Лебединської міської ради не належить здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та вирішення питання про наявність підстав для проведення відповідної перевірки.
Натомість в порушення ст.7 Закону України «Про звернення громадян», відповідач, встановивши, що питання, порушені в заяві ОСОБА_1 не входять до його повноважень, не направив вказану заяву за належністю відповідному органу, що фактично призвело до не вирішення по суті питань, порушених в заяві ОСОБА_1 .
Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в частково.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних відносинах буде саме визнання протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.09.2023 та зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.09.2023, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Крім того, згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лебединської міської ради Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Лебединської міської ради Сумської області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.09.2023.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек