Справа № 532/1430/23
Суддя: Тесленко Т. В.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Тесленко Т. В.

за участі секретаря

судового засідання Климченко А.О.,

представника позивача адвоката Бердніченко О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Бердніченко Оксана Павлівна, до поліцейського відділу СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області Ніколаєнка Вадима Валерійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Встановив:

12 липня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Бердніченко Оксана Павлівна, до поліцейського відділу СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області Ніколаєнка Вадима Валерійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач вказував, що його незаконно та не обґрунтовано було притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а постанова складена поліцейським ОСОБА_2 стосовно нього про накладення адміністративного стягнення є протиправною та підлягає скасуванню.

13.07.2023 ухвалою судді було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання на 01 серпня 2023 року. В порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір» звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

В подальшому підготовче засідання відкладалося неодноразово за клопотанням позивача та через ненадходження затребуваної інформації.

Ухвалою суду від 16.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.07.2024.

В судовому засіданні позивач представник позивача адвокат Бердніченко О. П. позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки.

Суд, заслухавши представника позивача, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

За ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В матеріалах справи є відомості про те, що 06 травня 2023 року Поліцейським відділу СРПП ВП № 2 Полтавського РУП Ніколаєнком В. В. була винесена постанова серії БАД № 326091. У постанові зазначено, що 06 травня 2023 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не мав при собі поліс (договор) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП не визнав, з винесеною постановою не погодився, вважає дії поліцейського щодо винесення постанови про накладення стягнення протиправними.

ОСОБА_1 стверджує, що 06 травня 2023 2023 року взагалі не керував ніяким транспортним засобом. У нього виник конфлікт з односельцем, який і викликав працівників поліції. Позтвач не був зупинений працівниками поліції та у справі відсутні будь-які дані, які б вказували на керування ним транспортним засобом. Було складено незаконну постанову, факти, викладені в ній, не відповідають дійсності. Відповідач при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення. У діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи показаннями засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі і відеозаписом з нагрудної камери відеоспостереження працівника патрульної поліції.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Однак, ч. 5 ст. 258 КУпАП передбачає, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, згідно з п. 21.2. ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

Відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

Отже вимагати для перевірки поліс страхування поліцейський має право лише:

1. Коли водій порушив правила дорожнього руху

2. Якщо водій є учасником дорожньо-транспортної пригоди

Якщо ж водій не порушив ПДР і не є учасником ДТП, то поліцейський не має права вимагати у водія для перевірки поліс страхування.

Позивач не тільки не порушив ПДР, не скоїв ДТП та не був учасником ДТП, а взагалі не керував транспортним засобом, отже вимога поліцейського надати поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб, є безпідставною та незаконною.

Виходячи з цього, відсутність постанови про застосування до позивача адміністративного стягнення за будь-яке порушення Правил дорожнього руху, вимоги відповідача про пред`явлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є неправомірними.

Як вказано в позові, інспектор поліції не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та не порушував правила дорожнього руху, тобто відповідач не взяв до уваги докази, які позивач йому надавав та мав намір надати, а склав постанову про накладення адміністративного стягнення, чим порушив ч. 5 ст. 258 КУпАП, оскільки позивач оспорив допущені порушення і адміністративне стягнення, що на нього наклав інспектор поліції.

Взявши до уваги викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем недотримано вимоги чинного законодавста та позбавлено ОСОБА_1 можливості скористатися своїми правами на захист.

Достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В адміністративному процесі обов`язок доказування покладається на суб`єкта владних повноважень. В цьому випадку відповідачем не надано жодних доказів дотримання вказаної вище процедури.

Суд вказує, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Отже, із зазначених обставин справи видно, що в даному випадку відсутня належна доказова база, яка підтверджує факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовує правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та необхідності її скасування.

Тому, суд вважає за потрібне скасувати постанову серія БАД № 326091 від 06 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач у справі звільнений від сплати судового збору за ухвалою суду від 13.07.2023.

Оскільки позивач у справі звільняється від сплати судового збору за подання цього позову, а позов задоволено в повному обсязі, то судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 77, 139, 242-246, 250, 286 КАС України, ст.ст. 247, 251, 258, 289, 293 КУпАП, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Бердніченко Оксана Павлівна, до поліцейського відділу СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області Ніколаєнка Вадима Валерійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серія БАД № 326091 від 06 травня 2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Судовий збір віднести за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до або через відповідний суд в порядку ст. 295 КАС України.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 286 КАС України.

16.07.2024 складено повне судове рішення.

Суддя