Справа № 480/2615/24
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2024 року Справа № 480/2615/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/2615/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є донькою померлого пенсіонера ОСОБА_4 , який перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, як отримувач пенсії за вислугою років. Позивачка вважає, що має право згідно з частиною 1 статті 61 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на одержання сум пенсії, що підлягали йому виплаті і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Однак, відповідач листом повідомив про відсутність підстав для виплати недоотриманої суми пенсії померлого пенсіонера. Вважаючи, що відмова відповідача щодо невиплати їй сум пенсій, належних, але не виплачених її батьку за життя, протиправними та посилаючись на вимоги Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", позивач звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав. Відповідачем надано документи з пенсійної справи ОСОБА_5 .
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Матеріалами справи підтверджено, що позивач є донькою померлого пенсіонера ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 24.02.2023 Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткінському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 помер (а.с. 13).
Позивач 27.02.2024 звернулась із заявою, у якій просила здійснити виплату недотриманої пенсії її померлим батьком (а.с. 28-29).
"За матеріалами пенсійної справи Вашого померлого батька ОСОБА_4 у головному управлінні обліковується сума коштів 222971,47 грн., перерахованих на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі № 480/5905/22, за період з 01.05.2019 по 31.12.2022, яка буде виплачена за рахунок коштів, передбачених в бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету, оскільки відповідно до статті 8 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виплата пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям забезпечується за рахунок коштів Державного, бюджету України.
Головним розпорядником коштів державного бюджету, що виділяються на забезпечення виплат по зазначеній бюджетній програмі, є Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України - відповідальний виконавець і розпорядник коштів нижчого рівня.
Відповідно до статті 15 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Враховуючи зазначене, кошти, які були нараховані ОСОБА_4 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 у справі № 480/5905/22 будуть виплачені його правонаступнику за умови надходження до управління відповідного документа, що підтверджує право на їх отримання, яким може бути рішення суду про заміну сторони стягувана, з урахуванням дати набрання цим рішенням законної сили та наявності відповідного фінансування.
З питання стягнення за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судового збору повідомляємо наступне.
Згідно із частиною другою статті 72 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган/здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду." (а.с.30).
Вважаючи протиправну відмову відповідача щодо виплати позивачу, як доньки померлого пенсіонера, заборгованості по пенсійним виплатам, що підлягали йому виплаті, та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
У силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними
За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Статтею 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника
За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до абз. 1 п. 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
Таким чином, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.
Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Судом встановлено, що позивач є членом сім`ї, яка проживала разом з пенсіонером ОСОБА_4 на день його смерті та звернулась до пенсійного органу у встановлений законодавством строк із заявою в порядку статті 61 Закону №2262-ХІІ, до якої додала документи передбачені пунктом 2.26. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зауваження до наданих позивачем документів в ГУ ПФУ в Сумській області не було, у листі від 11.03.2024 не зазначено.
Разом із тим, відповідач відмовив позивачу у виплаті недоотриманої її батьком сум пенсії вказавши, що для отримання коштів, нарахованих на виконання рішень Сумського окружного адміністративного суду, їй необхідно звернутися до суду із заявою про заміну стягувана належним правонаступником.
Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на необхідність заміни стягувана належним правонаступникам, суд вважає необґрунтованим, оскільки позивач звернулася щодо виплати їй недоотриманої пенсії її померлого батька відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ, а не щодо виконання рішення суду у справі №480/5905/22.
Таким чином, відмова у виплаті позивачу недоотриманої пенсії її померлого батька є протиправною, а не виплата нарахованих батьку позивача сум пенсії станом на день смерті є підставою для звернення позивача до суду із позовом за захистом своїх прав.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума пенсії, яка підлягала виплаті ОСОБА_4 , є недоодержаною сумою пенсії у зв`язку з його смертю та не включається до складу спадщини, тому підлягає виплаті його дочці, а заміна сторони в виконавчому провадженні, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав позивача.
Таким чином, відповідач протиправно відмовив у виплаті позивачу пенсії нарахованої, але не виплаченої її померлому батьку, оскільки стаття 61 Закону №2262-ХІІ покладає на органи Пенсійного фонду України обов`язок із виплати суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови виплатити позивачу, як доньки померлого пенсіонера ОСОБА_4 , відповідно до статті 61 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягала виплаті, та залишилися недоодержаними у зв`язку з смертю ОСОБА_4 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виплатити позивачу як доньки померлого пенсіонера ОСОБА_4 , відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягали виплаті згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 по справі №480/5905/22 та залишилися недоодержаними ОСОБА_4 у зв`язку з його смертю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Гусляницею О.В. 26.03.2024 укладено Договір про надання правової допомоги № 2/2024 (а.с.31-34). Відповідно до умов договору розмір гонорару адвоката визначається додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до умов додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 2/2024 від 26.03.2024 гонорар адвоката складає 1500,00 грн (а.с.35-36). На підтвердження оплати послуг адвоката у розмірі 1500,00 грн надано копію квитанції № 14 від 27.03.2024 (а.с.38).
Обсяг наданих адвокатом послуг викладено в Акті приймання-передачі наданих послуг до договору № 2/2024 від 26.03.2024, відповідно до якого обсяг наданої правової допомоги становить: складання позовної заяви про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії (а.с.37).
При цьому суд не має права змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, з аналізу статті 134 КАС України випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу, зокрема, неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
У даному випадку суд бере до уваги, що адвокатом дійсно складений адміністративний позов, вчинено процесуальні дії, безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи. При цьому розмір витраченого часу та вартість погоджена сторонами у договорі та не спростована відповідачем.
Позивач документально підтвердив, що він сплатив кошти на виконання договору про надання правової допомоги. Тобто цей гонорар був фактичним. У свою чергу, відповідач всупереч ч. 7 ст. 134 КАС України не довів неспівмірність витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи викладене, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, сплачену позивачем при зверненні до суду та втрати на правову допомогу у сумі 1500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови виплатити ОСОБА_3 , як доньки померлого пенсіонера ОСОБА_4 , відповідно до статті 61 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягали виплаті згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 по справі №480/5905/22 та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька