Справа № 520/822/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 р. Справа № 520/822/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 (головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В.) по справі № 520/822/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 472 542 , 40 грн. які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 р. справа №520/13718/2020 ; від 27.07.2021 р. справа № 520/9115/21;від 29.09.2022 р. справа №520/6388/22 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 472 542 , 40 грн., які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 р. справа № 520/13718/2020; від 27.07.2021 р. справа № 520/9115/21; від 29.09.2022 р. справа №520/6388/22 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, викладену у листі від 08.01.2024 року №763-42006/А-03/8-2000/24, щодо невиплати ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 473 198, 32 грн , які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 р. у справі №520/13718/2020; від 27.07.2021 р. у справі № 520/9115/21; від 29.09.2022 р. у справі №520/6388/22 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 473 198,32 грн., які були нараховані на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 р. у справі № 520/13718/2020; від 27.07.2021 р. у справі №520/9115/21; від 29.09.2022 р. у справі №520/6388/22 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 ,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про не врахування судом першої інстанції припинення виплати пенсії з 01.11.2023 , у зв`язку зі смертю пенсіонера 17.10.2023 року. Різниця в пенсії на виконання вищевказаних рішень суду нарахована та включена до Реєстру судових рішень. За матеріалами пенсійної справи виплата пенсії ОСОБА_2 здійснювалась своєчасно і недоотримана сума пенсії відсутня. Заборгованість щодо виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно до цього закону відсутня.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

27.10.2023 р. відповідачем було призначено позивачу пенсію з 01.11.2023 р. - в разі втрати годувальника (померлого чоловіка - ОСОБА_2 ) за пенсійною справою № відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому, основний розмір пенсії позивача встановлено протоколом відповідача від 27.10.2023 р. - 30% грошового забезпечення (померлого чоловіка - ОСОБА_2 ).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року у справі №520/13718/2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , як пенсіонеру органів внутрішніх справ, пенсії у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 з урахуванням раніше виплачених сум; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_2 у розмірі 840 , 80 грн.

Судове рішення у вказаній справі набрало законної сили.

На виконання вказаного судового рішення у справі відповідачем було, зокрема, нараховано різницю в пенсії у розмірі 73 964,94 грн. (а.с. 48)

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.07.2021 року у справі №520/9115/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , з 01 січня 2016 року, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 з урахуванням раніше виплачених на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 520/13718/2020 сум; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Судове рішення у вказаній справі набрало законної сили.

На виконання вказаного судового рішення у справі відповідачем було, зокрема, нараховано різницю в пенсії у розмірі 23 936,88 грн.( а.с. 48)

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 року у справі №520/6388/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки Міністерства внутрішніх справ України в особі Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" №100/26094 від 01.08.2022 (вих. №33/41-5217) з 01.12.2019, з урахуванням раніше виплачених сум; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_2 у розмірі 992,40 грн.

Судове рішення у вказаній справі набрало законної сили.

На виконання вказаного судового рішення у справі відповідачем було, зокрема, нараховано різницю в пенсії у розмірі 473 198,32 грн.( а.с. 48)

Вказані суми заборгованості станом на день смерті чоловіка позивача останньому виплачені не були, але внесені до Реєстру судових рішень та суми заборгованості відображені в останньому.

Загальна сума заборгованості по виплаті пенсії померлому чоловіку позивача становить 473 198,32 грн.

13.12.2023 р. позивач, реалізуючи своє право на неодержану пенсію ОСОБА_2 (померлого чоловіка), в порядку, встановленому ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, звернулася із заявою до відповідача не пізніше 6 місяців після смерті померлого чоловіка, в якій просила виплатити їй суми пенсії, що підлягала виплаті її чоловіку ОСОБА_2 в розмірі, нарахованому на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 р. справа № 820/2126/18; від 23.12.2020 р. справа №520/13718/2020; від 27.07.2021 р. справа № 520/9115/21; від 29.09.2022 р. справа №520/6388/22 і не одержаною у зв`язку з смертю - ОСОБА_2 , відповідно до частини першою ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.01.2024 року №763-42006/А-03/8-2000/24 із посиланням на положення ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» повідомило позивачку, що за матеріалами пенсійної справи виплата пенсії ОСОБА_2 здійснювалась своєчасно і недоотримана сума пенсії відсутня. На виконання рішень суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 . Сторонами у зазначених судових справах були головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та ОСОБА_2 . За зазначеними рішеннями Харківського окружного адміністративного суду Ви не були стороною по справі. Враховуючи викладене, вказано, що для виплати різниць в пенсії відповідно до зазначених судових рішень немає підстав.

Не погодившись з такою відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність відмови пенсійного органу у виплаті ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців - ОСОБА_2 в розмірі 473198,32 грн, нарахованої на виконання судових рішень та не одержаних ним у зв`язку зі смертю, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) визначаються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 61 Закону №2262-XII, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Аналізуючи наведену норму права, колегія суддів зазначає, що недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону №1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону №2262-XII, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Враховуючи наведене, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно до Закону № 2262-ХІІ та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною статтею 61 Закону № 2262-ХІІ.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Отже суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи відповідача про не застосування до вказаних правовідносин статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є необґрунтованими.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 пенсійним органом на виконання судових рішень нараховано 473 198, 32 грн., вказана сума залишилася недоодержавною у зв`язку з його смертю, позивач є членом сім`ї (дружиною) померлого ОСОБА_2 , звернулась до відповідача в межах шести місяців після його смерті, за виплатою суми, нарахованої, але не виплаченої йому за життя пенсії, в порядку, встановленому ч.1 ст. 61 Закону №2262-XII.

Доказів одержання ОСОБА_2 нарахованої йому на виконання судових рішень різниці в пенсії в розмірі 473 198, 32 грн. відповідачем не надано.

Відмова пенсійного органу у виплаті недоодержаної пенсії ґрунтувалася на відсутності недоотриманої пенсії, а також що позивач не була стороною по справі.

Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції вказані обставини не є законодавчо визначеними підставами для відмови.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення , як і не надано доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 по справі № 520/822/24 - в частині задоволення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій