Справа № 304/543/24
Суддя: Ганько І. І.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/543/24 Провадження № 2-а/304/11/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Галас Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 304/543/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1495264 від 22 лютого 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що він є ветераном війни учасником бойових дій, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 29 вересня 2023 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 , та на даний час перебуває на військовій службі в Збройних Силах України. З відпускного квитка, підписаного командиром військової частини НОМЕР_3 за № 69 від 13 лютого 2024 року, вбачається, що він, старший солдат ОСОБА_1 , звільнений у основну щорічну відпустку до м. Селідово терміном на 15 (п`ятнадцять) діб з 13 по 29 лютого 2024 року, та після закінчення строку відпустки зобов`язаний прибути до місця служби у військову частину НОМЕР_3 29 лютого 2024 року. 22 лютого 2024 року інспектором 1 взводу 2 роти УПП батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_2 відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1495264 від 22 лютого 2024 року, згідно якої його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Із вказаної постанови вбачається, що 22 лютого 2024 року о 09.15 год (с. Кам`яниця, дорога Н13 228) він, керуючи транспортним засобом SSANGYONG VD452305, нібито рухався зі швидкістю 77 км/год в населеному пункті м. Ужгород, при цьому перевищив встановлений швидкісний режим на 27 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху Т3 Trucam TC008374, чим порушив п. 12.4 ПДР Порушення швид.режиму в населених пунктах, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. З даною постановою він категорично не згідний, вважає її незаконною та такою, що не відповідає дійсності та вимогам чинного законодавства з огляду на таке. Так, 22 лютого 2024 року він разом зі своїм знайомим їхав за місцем свого фактичного проживання, а саме у АДРЕСА_1 , де на даний час через повномасштабне вторгнення російської федерації в Україну проживає він та його родина. У с. Кам`яниця його було зупинено інспектором 1 взводу 2 роти УПП батальйону Управління Патрульної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_2 , який повідомив, що ним перевищено дозволену швидкість руху у населеному пункті. Він повідомив, що дозволену швидкість руху не перевищував та рухався у дозволених межах. Проте інспектор 1 взводу 2 роти УПП батальйону Управління Патрульної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_2 не зважаючи на його пояснення виніс оскаржувану постанову. Звертає увагу на те, що швидкість руху його транспортного засобу вимірювалась інспектором лазерним вимірювачем швидкості руху «Т3 Тruсam ТС008374» з рук. При цьому вважає, що ручний контроль швидкості може дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку. Це ставить під сумнів точність вимірювання показника швидкості руху автомобіля. Прилади вимірювання швидкості повинні бути розміщені тільки стаціонарно вбудованим способом. При цьому ручне вимірювання швидкості прямо суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Водночас законодавчо не визначено іншого способу закріплення лазерних вимірювачів TruCam, аніж розміщення виключно на стаціонарних нерухомих об`єктах (подібна правова позиція висловлена у рішенні від 27 липня 2021 року по справі №554 /1946/21 та постанові від 04 липня 2023 року у справі № 638/4844/22). Також просить враховувати, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак "5.70"), оскільки вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону N 580-VIII «Про Національну поліцію», згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці. Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким би підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку "5.70" лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму. Крім цього вважає, що поліцейським було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно мене, з огляду на те, що поліцейським під час розгляду справи на місці зупинки права та обов`язки йому було оголошено, а не роз`яснено. На вимогу саме роз`яснити йому як особі, яка бере участь у справі, права та обов`язки працівник поліції відмовився. Одночасно у порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Вважає, що інспектором ОСОБА_2 не надано жодних належних та допустимих доказів порушення ним вимог норм закону. Також звертає увагу на те, що при винесенні постанови суб`єктом владних повноважень вчинено низку порушень вимог ст. 280 КУпАП, а саме не з`ясовані всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. У постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальності, чим заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу тощо. За таких обставин просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1495264 від 22 лютого 2024 року, винесену інспектором 1 взводу 2 роти УПП батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2024 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у Перечинському районному суді Закарпатської області у судовій справі № 304/543/24 визначено суддю Чепурнова В.О.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2024 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у Перечинському районному суді Закарпатської області у судовій справі № 304/543/24 визначено суддю Ганька І.І.

Ухвалою судді Перечинського районного суду від 14 березня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Двадцять другого березня 2024 року до суду за допомогою системи «Електронний Суд» надійшов відзив представника Департаменту патрульної поліції Черкасов М.М. на позовну заяву, у якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Покликається на те, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, 22 лютого 2024 року під час несення служби працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 008374, за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с.Кам`яниця, дорога Н13, 228 км, було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу SSANGYONG з номерним знаком НОМЕР_4 , рухався зі швидкістю 77 км/год в населеному пункті, чим перевищив встановлене обмеження максимальної швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. На підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» транспортний засіб було зупинено, поліцейський підійшов до водія, яким виявився позивач, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Наголошує, що всіх водіїв на їх вимогу ознайомлюють з документами, що підтверджують правомірність використання вимірювального приладу TruCam, а також фотознімками, які зроблені приладом Відтак, доводи позивача про їх відсутність та неможливість надання є необґрунтованими та не відповідають дійсності. При цьому, інспектором було роз`яснено позивачу, що на фотозображенні та відеозаписі чітко видно дату, час фіксації, марку, модель транспортного засобу та символи номерного знаку, а також видно особу правопорушника. Всі вищенаведені докази повністю спростовують домисли позивача про те, що транспортний засіб під його керуванням не порушував ПДР. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. позивач не був затриманий, свобода не була обмежена, тобто міг вільно переміщуватися, подзвонити адвокату, іншому фахівцю в галузі права. Позивач це не зробив й не намагався зробити. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Інспектор виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 грн відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та запропоновано під підпис отримати її копію. На фотознімку, який додано до відзиву, зазначено дату вчинення правопорушення, серійний номер приладу, швидкість транспортного засобу позивача, місце скоєння правопорушення, географічні координати тощо. Координати GPS місцезнаходження лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 008374 є 48°4041.58N 22°2342.90Е, що вказують про його місцезнаходження у населеному пункті, на автомобільній дорозі Н13, Закарпатська область, 89411. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження. Крім цього зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимості швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ± 2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1 200 м. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Вказаний алгоритм роботи передбачений виробником та чітко зафіксований в інструкції з експлуатації приладу TruCam. При цьому сертифікат відповідності приладу свідчить, що за умов експлуатації згідно інструкції похибка вимірювання становить до 2 км/год (в тому числі шляхом вимірювання з рук). Так домисли позивача стосовно неможливості вимірювання таким способом є необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та не підтвердженими жодними доказами. Більше того, повідомляє, що прилад TruCam конструктивно розроблений таким чином, що дозволяє його використання без спеціалізованих стаціонарних підставок. Про що свідчить ручка, накладка та відсутність у технічній документації та інструкціях інформації про необхідність їх застосування. Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування АЕS з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування АЕS забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Тому достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП ОСОБА_3 від 04 жовтня 2018 року. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26 грудня 2018 року № UA.TR.001 241/18 REV.0 та дійсний до 26 грудня 2028 року. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджено тип засобу вимірювальної техніки «вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/ 20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером 22/3/21/376-18. Виходячи з п. 4 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» після підтвердження відповідності вимірюваній швидкості транспортний засіб лазерних LTI 20/20 TruCam ІІ вимогам нормативно-правових актів (технічних регламентів), їх дозволяється вводити в обіг/експлуатацію. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29282, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 07 листопада 2023 року та чинного до 07 листопада 2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС008374 є придатним до застосування. Також зазначає, що можливість використання виробу «TruCam LTI 20/20» виробництва Laser Тechnology Inc. Також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24 грудня 2020 року № 04/05/02/-3560, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Також звертає увагу на те, що постанова відповідає вимогам, визначеним у ст. 283 КУпАП та Інструкцією, при цьому стаття 283 КУпАП не містить вимоги стосовно обов`язкового зазначення розташування дорожніх знаків. Відтак вважає, що адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне правопорушення таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. користуючись наданими правами щодо оскарження дій правоохоронних органів, позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності. Отже, оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню. Вважає недоцільним посилання позивача на те, що прилад TruCam має застосовуватися працівниками поліції на підставі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», таке є хибним, оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото- та відеозйомку. У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» до сфери законодавчо регульованої метрології належить контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів. Як зазначено у ч. 4 ст. 8 цього Закону, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки. Таким чином застосування приладу TruCam LTI 20/20 є законним, оскільки визначене чинним Законом України «Про метрологію і метрологічну діяльність». Нормативні акти чи офіційні документи, які забороняють використання лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20з рук відсутні. Відтак, в даному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCam в ручному режимі. А не в автоматичному, тому вимоги ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини. Аналогічна позиція викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2021 року у справі № 607/4677/21. Тобто надані докази є належними та допустимими. Крім цього звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові зазначено TruCam ТС 008374. На місці відсутні технічні можливості щоб роздрукувати фото чи записати на носій відео, а також це не вимагається чинним законодавством.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд встановив, що 22 лютого 2024 року інспектором 1 взводу 2 роти УПП батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1495264, згідно якої цього ж дня о 09.15 год (с. Кам`яниця, дорога Н13 228) ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SSANGYONG VD452305, рухався зі швидкістю 77 км/год в населеному пункті м. Ужгород, при цьому перевищив встановлений швидкісний режим на 27 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху Т3 TruСam TC008374, чим порушив п. 12.4 ПДР Порушення швид.режиму в населених пунктах, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн (а. с. 14).

Так, відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, стверджував, що інспектором Матлахом М.С. не надано жодних належних та допустимих доказів порушення ним вимог закону, законодавчо не визначено іншого способу закріплення лазерних вимірювачів TruСam, аніж розміщення виключно на стаціонарних нерухомих об`єктах, тоді як швидкість руху його транспортного засобу вимірювалась інспектором лазерним вимірювачем швидкості руху Т3 TruСam TC008374 з рук, а відтак у його діях відсутній склад такого.

Водночас суд зазначає, що із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів у населеному пункті.

При цьому, у складеній постанові серії ЕНА № 1495264 від 22 лютого 2024 року вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля (Т3 TruСam TC008374).

Стосовно наданого представником відповідача в ході судового розгляду справи роздрукованого відеофайлу _s2200_0222_091536.jmx з приладу вимірювання швидкості TruCAM ІІ серійний номер НОМЕР_5 (а. с. 45) суд враховує наступне.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (п. 19 постанови Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17).

Правомірність використання відповідачем технічного приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС 008374 стверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29282, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 07 листопада 2023 року, чинне до 07 листопада 2024 року (а. с. 35).

Також правильність використання приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС 008374, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку № 04/05/02-2560 від 24 грудня 2020 року, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (а. с. 41).

Водночас, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UА.TR.001 241-18 Rev.0 від 26 грудня 2018, дійсний до 26 грудня 2028 року. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером 22/3/В/21/376-18. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1362 від 02 листопада 2015 року пристрій TruCAM виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (а. с. 43).

При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCAM, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29282 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 до застосування.

Оцінюючи вказані докази, суд вважає їх належними, оскільки такі відображені в оскаржуваній постанові.

Зафіксовані на них обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме позивач ОСОБА_1 допустив перевищення швидкості руху керованого ним автомобіля в населеному пункті.

Зокрема, представлений фотознімок приладу TruCам №_s2200_0222_091536.jmx здійснений приладом TruCam ІІ серійний номер НОМЕР_5 та містить інформацію про те, що автомобіль позивача рухався на автодорозі Н13 в населеному пункті с. Кам`яниця Закарпатської області, зі швидкістю 77 км/год.

Вказана обставина також підтверджується відповідним відеозаписом з приладу TruCAM (а. с. 51-52).

Також суд зазначає, що жодними положеннями КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», в тому числі, частиною 1 ст. 40 вказаного Закону, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.

Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.

В той же час, Закон України «Про Національну поліцію» не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.

Таким чином, обставини наявності чи відсутності вказаного дорожнього знаку жодним чином не свідчать про відсутність у позивача обов`язку дотримання запровадженого ПДР швидкісного режиму.

Листом ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 22-38/49 від 01 жовтня 2019 року повідомлено, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань (а. с. 38-39).

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Отже, згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCAM» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.

Водночас, у даному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини.

При цьому, приписи ч. 2 ст. 40 вказаного Закону щодо розміщення інформації на видному місці стосується лише розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки.

За таких обставин твердження позивача ОСОБА_1 у цій частині є помилковими.

Стосовно доводів позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення суд враховує, що відповідно до матеріалів адміністративної справи позивач фактично заперечував перевищення ним дозволеної швидкості руху автомобіля в населеному пункті.

Із оскаржуваної постанови серії ЕНА № 1495264 від 22 лютого 2024 року слідує, що відповідачем були роз`яснені позивачу його права та обов`язки згідно вимог КУпАП, при цьому будь-яких клопотань (в тому числі щодо використання права на правову допомогу) від нього не поступало.

Позивачем не було долучено до постанови відповідача будь-яких письмових клопотань, зауважень та заяв; стосовно дій відповідача ним не подавалися жодні скарги в органи Національної поліції або прокуратури тощо.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід також зазначити, що в адміністративному судочинстві діє презумпція неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень (стаття 77 КАС України), який зобов`язаний у порядку визначеної процесуальним законом судової процедури довести суду їх правомірність.

У справі «Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain» (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа «Daktaras v. Lithuania», скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення).

Крім того, у своєму рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1).

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проаналізувавши наявні у даному провадженні фактичні дані, які як докази були надані позивачем та відповідачем на підтвердження своєї позиції, суд установив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», а доводи останнього щодо відсутності у його діях складу вказаного проступку є неспроможними.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Додатково суд враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відповідачем вина особи у вчиненні правопорушення доведена належним чином, твердження позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення повністю спростовані, тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 1, 2, 5, 19, 20, 73-74, 77-78, 90, 194, 229, 241-246, 268, 286 КАС України, ст. 122, 222, 251, 258, 283, 288 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1495264 від 22 лютого 2024 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених статтею 286 КАС України, подається у письмовій формі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, ; місцезнаходження: 88006, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Олега Кошового, 2.

Головуючий:Ганько І. І.