Справа № 420/12613/24
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області про закриття провадження у справі за позовною ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (вул.Перекопська,5, м.Херсон, 73000), за участю третьої особи Державної судової адміністрації України (вул.Липська,18/5, м.Київ, 01601) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області, за участю третьої особи Державної судової адміністрації України за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Територіального управліннядержавної судової адміністрації України в Херсонській області за № 04-05/13 від 31.01.2024 року;

визнати протиправними дії Територіального управління державної судовоїадміністрації України в Херсонській області щодо не виплати ОСОБА_2 заробітної плати за березень 2024 року;

зобов`язати Територіальне управління державної судової адміністрації України вХерсонській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 плати за березень 2024 року з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

звернути до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язанняТериторіального управління державної судової адміністрації України в Херсонськійобласті здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 заробітної платиза березень 2024 року з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;

стягнути з Територіального управління державної судової адміністрації України вХерсонській області на користь ОСОБА_2 витрати на професійнуправничу допомогу адвоката пов`язану з розглядом справи в сумі підтвердження якої буде надано додатково;

встановити строк для подання Територіальним управлінням державної судовоїадміністрації України в Херсонській області до суду звіту про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 26 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 обіймає посаду секретаря судового засідання Білозерського районного суду Херсонської області, в 2023 році ОСОБА_2 перебувала у відпустці для догляду за дитиною 2021 року народження до досягнення нею трирічного віку. Але за її ініціативою та за наказом в.о. керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області № 01-68/02 від 01.01.2024 року відпустка ОСОБА_2 для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була перервана.

Відповідно до наказу в.о. керівника апарату Білозерського районного суду Херсонської області № 01-68/02 від 01.01.2024 року ОСОБА_2 оголошено простій не з вини працівника з 01.01.2024 року до закінчення дії правового режиму воєнного стану з оплатою у розмірі посадового окладу та обов`язкових нарахувань у межах фонду заробітної плати, але не менше мінімальної заробітної плати встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Відповідно до табелів обліку робочого часу за березень 2024 року облік робочого часу ОСОБА_2 , як і більшості інших працівників апарату Білозерського районного суду Херсонської області, здійснювався як таких, що перебувають у простої.

Разом з цим позивачу не була виплачена заробітна плата за березень 2024 року, що стало підставою звернення до суду із позовною заявою.

До суду 10 травня 2024 року від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області надійшла зава про закриття провадження у справі, в якій представник відповідача просить закрити провадження у справі за пунктом 8 ч.1 ст. 238 КАС України.

Заяву про закриття провадження у справі представник відповідача обґрунтував тим, щоТериторіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області наказом 04-05/52 від 29.04.2024 скасовано наказ № 04-05/13 від 31.01.2024, яким було призупинено виплати позивачці ОСОБА_2 . Відповідачем надано платіжну відомість за січень-квітень 2024 року, відповідно до - якої позивачці ОСОБА_2 за цей період виплачено 23586,50 гривень.Також долучено довідку про доходи ОСОБА_2 , відповідно до -якої нарахування за березень 2024 року становлять 7110,00 гривень, виплати 5715,50 гривень.

Представник позивача 27 травня 2024 року подав до суду заперечення на заяву про закриття провадження у справі, в якому просив відмовити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Херсонській області у задоволенні заяви від 14.05.2024 року про закриття провадження у справі та задовольнити вимоги позивача про визнання протиправними дій Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області щодо невиплати своєчасно ОСОБА_2 заробітної плати за березень 2024 року.

В обґрунтування заперечень представник позивача зазначив, що позивач не заперечує отримання 09.05.2024 року від ТУ ДСА України в Херсонській області заробітної плати в сумі 23585 грн 60 коп.

Разом з тим, позивач заперечує проти закриття провадження у справі за заявою представника ТУ ДСА України в Херсонській області від 14.05.2024 року у зв`язку з наступним.

Так, представник позивача звертає увагу, що до заяви ТУ ДСА України в Херсонській області не додано належного підтвердження повноважень на час звернення до суду з такою заявою представника ТУ ДСА, яким підписано та подано цю заяву через «Електронний суд», оскільки додана до заяви довіреність видана 31.05.2023 року начальником ТУ ДСА втратила чинність при його звільненні 06.04.2024 року. У зв`язку з чим, заява ТУ ДСА України в Херсонській області про закриття провадження у справі взагалі не підлягає розгляду судом.

Також представник позивача посилається на те, що ТУ ДСА України в Херсонській області в своїй заяві взагалі не обґрунтовує такі заявлені вимоги та не зазначає про виправлення ним, як суб`єктом владних повноважень, допущених ним же порушень законних прав позивача.

При цьому, згідно з відзиву на позовну заяву подану ТУ ДСА України в Херсонській області до суду по даній справі, відповідач не визнає заявлені позивачем вимоги та вважає свої дії по невиплаті позивачу заробітної плати, яке мало місце на протязі 4 місяців, правомірними.

Також представник позивача зазначає, що під час виплати позивачу заборгованості по заробітній платі Територіальне управління не здійснило виплату компенсації передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», що також свідчить про невизнання відповідачем неправомірності своїх дій.

У зв`язку з чим, ТУ ДСА України в Херсонській області не відновлено в повному обсязі законні праві та інтереси позивача порушені відповідачем внаслідок безпідставної невиплати своєчасно позивачу заробітної плати за березень 2024 року.

Тому, представник позивача категорично заперечує проти закриття провадження у справі та наполягає на розгляді судом позову та задоволення заявлених позивачем вимог про визнання протиправними дій ТУ ДСА України в Херсонській області щодо невиплати своєчасно позивачу заробітної плати за березень 2024 року.

Також до суду 28 травня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, в який позивач просить стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою у розмірі 6500,00 грн.

Розглянувши заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області про закриття провадження у справі, заперечення представника позивача на цю заяву, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та обставини.

Так, суд встановив, що Білозерський районний суд Херсонської області видав наказ «Про переривання відпустки для догляду за дитиною ОСОБА_2 », який направив до ТУ ДСАУ в Херсонській області для здійснення нарахування та виплати заробітної плати позивачці з 01 січня 2024 року.

Однак ТУ ДСАУ в Херсонській області цей наказ повернуло Білозерському районному суду Херсонської області на доопрацювання, як такий, що не відповідає вимогам законодавства та містить протиріччя.

Окрім цього матеріалами справи підтверджено, що враховуючи, що Білозерський районний суд Херсонської області не здійснює судочинство, з метою доцільного використання бюджетних коштів, наказом ТУ ДСАУ в Херсонській області № 04-05/13 від 31 січня 2024 року «Про тимчасове призупинення нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 » тимчасово призупинено нарахування і виплату заробітної плати секретарю Білозерського районного суду ОСОБА_4 з 01 січня 2024 року.

Також суд встановив, що надалі в ході розгляду справи ТУ ДСА України в Херсонській області видало наказ № 04-05/52 від 29.04.2024 року «Про скасування наказу № 04-05/13 від 31.01.2024», відповідно до якого наказ № 04-05/13 від 31.01.2024 «Про тимчасове призупинення нарахування та виплати зарплати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 » скасовано та відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності ТУ ДСАУ в Херсонській області наказано провести розрахунок та виплату в травні 2024 року заробітної плати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за січень 2024 року і наступні місяці відповідно до табелю обліку робочого часу Білозерського районного суду Херсонської області.

Матеріалами справи підтверджено, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області спрямувало відомість за січень квітень 2024 року, відповідно до якої позивачці за цей період виплачено 23586,50 грн., що не заперечується представником позивача.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши обставини справи, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви представника відповідача про закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Так, змістом спірних правовідносин є ненарахування позивачу заробітної плати за березень 2024 року та визнання протиправним та скасування наказу начальника Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області за № 04-05/13 від 31.01.2024 року.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для відмови відповідачем у нарахуванні та виплати позивачу заробітної плати за січень та лютий 2024 року було те, що наказ «Про переривання відпустки для догляду за дитиною ОСОБА_2 » був направлений ТУ ДСАУ в Херсонській області до Білозерського районного суду Херсонської області на доопрацювання, як такий, що не відповідає вимогам законодавства та містить протиріччя, та наказом ТУ ДСАУ в Херсонській області № 04-05/13 від 31 січня 2024 року «Про тимчасове призупинення нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 » тимчасово було призупинено нарахування і виплату заробітної плати секретарю Білозерського районного суду ОСОБА_4 з 01 січня 2024 року.

Разом з цим в ході розгляду справи ТУ ДСА України в Херсонській області видало наказ № 04-05/52 від 29.04.2024 року «Про скасування наказу № 04-05/13 від 31.01.2024», та виплатило позивачу заробітну плату, у тому числі за січень та лютий 2024 року.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Аналіз п.8 ч.1 ст.238 КАС України дає підстави для висновку, що у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд має вирішити питання щодо можливості закриття провадження у справі. При цьому, вирішуючи зазначене питання, суд має з`ясувати, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

Станом на дату розгляду заяви про закриття провадження у справі позивачу вже виплачено заробітну плату за березень 2024 року, що не заперечується позивачем.

Тому підстав вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення, виходячи із підстав та предмету позову, - судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем самостійно виплачено позивачу заробітну плату за березень 2024 року та скасовано наказ № 04-05/13 від 31 січня 2024 року, що є предметом спору у цій справі, суд доходить висновку, що наявні підстави для закриття провадження у справі у порядку п.8 ч.1 ст.238 КАС України, а тому заява відповідача про закриття провадження у справі є правомірною та належить задоволенню.

Посилання представника позивача на те, що згідно з відзиву на позовну заяву подану ТУ ДСА України в Херсонській області до суду по даній справі, відповідач не визнає заявлені позивачем вимоги та вважає свої дії по невиплаті позивачу заробітної плати, яке мало місце на протязі 4 місяців, правомірними, не є підставою для відмови у задоволенні цієї заяви, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідачем виправлено порушення прав позивача на отримання заробітної плати за січень та лютий 2024 року. Приписи п.8 ч.1 ст.238 КАС України не вимагають при цьому обов`язкового визнання позовних вимог відповідачем.

Також безпідставні посилання представника позивача на те, що відповідачем під час виплати позивачу заборгованості по заробітній платі не здійснено виплату компенсації передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», що також свідчить про невизнання відповідачем неправомірності своїх дій, як на підставу для відмови у задоволенні цієї заяви.

Так, суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з цим позивачем не були заявлені позовні вимоги щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, що виключає необхідність у перевірці судом дотримання відповідачем положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» в межах цього спору.

Також відхиляються судом посилання представника позивача на відсутність повноважень представника ТУ ДСАУ в Херсонській області на подачу такої заяви.

Так, суд зазначає, що заява про закриття провадження у справі від ТУ ДСАУ в Херсонській області подана через систему Електронний суд за електронним підписом представника на підставі довіреності виданої начальником ТУ ДСА України в Херсонській області М. Міняйла, який в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань значиться керівником ТУ ДСА України в Херсонській області.

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що заява відповідача про закриття провадження у справі є правомірною та належить задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір не належить стягненню з відповідача на користь позивача.

Розглянувши заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд доходить таких висновків.

Порядок розподілу судових витрат регулюється ст. 139 КАС України.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між адвокатом Строіловим С.О. (Адвокат) та ОСОБА_2 (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 3/24/4 від 05.03.2024 року, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання по наданню правової допомоги, на умовах передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати необхідні для виконання його доручень у порядку та строки обумовлені сторонами у договорі.

Відповідно до п.4.2. Договору розмір винагороди адвоката за надання правничої допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додаткових угодах до цього Договору.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди № 1 від 05.03.2024 року до договору № 3/24/4 від 05.03.2024 року сторони домовились, що вартість винагороди (гонорару) адвоката за надання клієнту правничої допомоги за одну годину роботи адвоката становить 1000 грн.

Згідно з п.3 зазначеної Додаткової угоди, сторони домовились, що винагорода (гонорар) адвоката за представництво в суді оплачується клієнтом протягом п`яти робочих днів після виконання рішення суду в частині стягнення на користь клієнта судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Суд встановив, що 27.05.2024 року між адвокатом та клієнтом було складено акт № 3 наданих послуг за договором № 3/24/4 від 05.03.2024 року (далі Акт № 3), згідно зякого адвокат передав, а клієнт прийняв наступні послуги адвоката щодо захисту інтересів Клієнтів пов`язаних з розглядом Одеським окружним адміністративним судом адміністративної справи № 420/12613/24 , а саме:

Складання адвокатського запиту від 31.03.2024, ознайомлення з відповіддю витрачений час 30 хвилин, вартість 500 грн.

Складання адвокатського запиту від 01.04.2024, ознайомлення з відповіддю витрачений час 30 хвилин, вартість 500 грн.

Складання адвокатського запиту від 15.04.2024, ознайомлення з відповіддю витрачений час 30 хвилин, вартість 500 грн.

Дослідження нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини. Складання та подання до суду позовної заяви, витрачений час 3 години, вартість 3000 грн.

Складання та подання до суду відповіді на відзив витрачений час 1 година 3, вартість 1000 грн.

Складання та подання до суду клопотання про приєднання доказів витрачений час 30 хвилин, вартість 500 грн.

Складання та подання до суду клопотання про долучення документів та стягнення судових витрат, витрачений час 30 хвилин, вартість 500 грн.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд наголошує на тому, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Разом з цим у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги.

ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Тому на переконання суду співмірними витратами на виконання цих робіт та розумними, які належать відшкодуванню саме відповідачем є сума в розмірі 3000,00 грн., а решта сплати покладається на клієнта відповідно до умов договору.

Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової допомоги, перелік наданих послуг та категорію цієї справи, зміст виконаної роботи, наявність клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що фактичні витрати, які належать стягненню за рахунок відповідача складають 3000,00 грн, а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

Керуючись статтями 4, 132, 143,238,289, 248, 241,243,256, 294 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області про закриття провадження у справі за позовною заявою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (вул.Перекопська,5, м.Херсон, 73000), за участю третьої особи Державної судової адміністрації України (вул.Липська,18/5, м.Київ, 01601) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (вул.Перекопська,5, м.Херсон, 73000), за участю третьої особи Державної судової адміністрації України (вул.Липська,18/5, м.Київ, 01601) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - закрити.

Клопотання представника ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області (, місце знаходження: 73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).

В іншій частині клопотання, - відмовити.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку окремо від остаточного судового рішення по справі не підлягає, заперечення проти неї можуть бути приєднані до апеляційної скарги на остаточне рішення по справі.

Суддя К.С. Єфіменко

.