Справа № 480/6772/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 р.Справа № 480/6772/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції М.М. Шаповал) від 01.11.2023 року (повний текст складено 06.11.23 року) по справі № 480/6772/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "ШЕРВУЛ", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № 07 від 11.04.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків акту перевірки № 1732/18-28-07-07-07/43067200/88 від 23 березня 2023 року, згідно якого було встановлено порушення позивачем частини 3 статті 13 Закону України "Про валюту та валютні операції" від 21 червня 2018 року № 2473-VIII із зміна ти доповненнями, пункту 21 розділу II Постанови правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5 "Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземної валюті" в результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічної операції по контракту від 21.09.2021 № 000053141 Saurer Spinning Solutions GmbH&Со. KG (Germany) на суму 39000 євро за період з 12.10.2022 по 24.10.2022; частини 3 статті 13 Закону України "Про валюту та валютні операції" від 21 червня 2018 року № 2473-VIII із зміна ти доповненнями, пункту 142 Постанови правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" із змінами та доповненнями, в результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічної операції по контракту від 25.03.2022 року № AOS22 з ORENKAYA TEKSTIL SAN. DIS TIC. LTD. STI (Turkey) на суму 107991 дол. США за період з 04.10.2022 по 31.10.2022, 58963,20 дол. США за період з 01.11.2022 по 02.11.2022.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року по справі № 480/6772/23 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що 29 вересня 2022 року Асоціацією «Харківський центр третейського судочинства» було розпочато арбітражний розгляд позовної заяви ТОВ «Шервул» до ORENKAYA TEKSTIL SAN. DIS TIC. LTD. STI (Turkey) про стягнення заборгованості з попередньої оплати та розірвання контракту. Підставою позовних вимог було недотримання ORENKAYA TEKSTIL SAN. DIS TIC. LTD. STI строку поставки товару, передбаченого контрактом № AOS22 від 25 квітня 2022 року. Виходячи з наведеного, з 29.09.2022 року дня підтвердження ORENKAYA TEKSTIL SAN.DIS TIC.LTD.STI. про одержання позову ТОВ «ШЕРВУЛ», на підставі ч. 7 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», нарахування пені підлягає зупиненню. Також зазначив, що Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 на підставі ст. ст. 14, 14-2 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». На підставі цього вважає, що нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства Товариству з обмеженою відповідальністю в зазначених господарських операціях позивача з контрагентами-нерезидентами є протиправним, а винесене Головним управлінням державної податкової служби у Сумській області податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2023 року № 07 підлягає скасуванню. Крім того зазначив, що пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог ПК України, з 01.01.2021 року є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1. ст. 14 ПК України, та, відповідно, нарахування пені у період з 01.01.2021 суперечить положенням абз. 11 п. 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач послався на те, що ТОВ «Шервул» не надав на запит від 07.12.2022 №1407/12/18-28-07-07-05 та в ході проведення перевірки доповнення якими вносились зміни до контракту, та підтверджуючі документи щодо звернення платника з позовом до судового органу (Асоціації «Харківський центр третейського судочинства») щодо стягнення попередньої оплати з Orenkaya Tekstil San. Dis. Tic. Ltd. Sti (Turkey). Також послався на те, що сертифікат ТПП, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатись беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватись судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Сумській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Шервул" з питань дотримання вимог валютного законодавства по зовнішньоекономічних контрактах від 21.09.2021 № 000053141 від 25.03.2022 № AOS22 за період з 21.09.2021 по 16.03.2023.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 23.03.2023 № 1732/18-28- 07-07-07/43067200/88, яким встановлено порушення ТОВ "Шервул":

- частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції", пункту 21 розділу II Постанови Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5 "Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті" в результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічної операції по контракту від 21.09.2021 № 000053141 з Saurer Spinning Solutions GmbH & Co. KG (Germany) на суму 39000,00 евро за період з 12.10.2022 по 24.10.2022;

- частини 3 статті 13 Закону України "Про валюту та валютні операції" від 21 червня 2018 року № 2473-VIII із зміна ти доповненнями, пункту 142 Постанови правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" із змінами та доповненнями, в результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічної операції по контракту від 25.03.2022 року № AOS22 з Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.LTD.Sti (Turkey) на суму 107991 дол. США за період з 04.10.2022 по 31.10.2022, 58963,20 дол. США за період з 01.11.2022 по 02.11.2022.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про валюту і валютні операції", ТОВ "Шервул" за порушення строків розрахунків по імпортних контрактах, нараховано пеню за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка вартості недопоставленого товару в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості всього в сумі 398726,13 грн, в тому числі: по контракту від 21.09.2021 № 000053141 в сумі 54066,23 грн, по контракту від 25.03.2022 № AOS22 г сумі 344659,90 гривень.

На підставі акту перевірки від 23.03.2023 № 1732/18-28-07-07-07/43067200/88, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.04.2023 № 7 на суму 398726,13 грн.

Не погодившись з винесеним контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку про їх необґрунтованість.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 25.03.2022 між позивачем (Покупець) та Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.LTD.Sti. (Продавець) був укладений Контракт № AOS22 на поставку товарів в кількості, за ціною та асортименті згідно рахунків-інвойсів до Контракту. Загальна вартість контакту відповідно п. 1 становить 500000 дол. США.

Згідно інвойсу № ОHR005 від 25.03.2022 р. поставці належала "Трикотажна фарбована тканина (%95 PAMUK %5 ELASTEN/70-190 cm 60041000)" вагою 26339,27 кг по ціні 4,10 дол. США за 1 кг на суму 107991 дол. США.

Відповідно п. 2.1 контракту передбачено строки поставки товарів "по узгодженню продавця та покупця, але не пізніше 90 днів з моменту здійснення попередньої оплати".

Згідно з п. 2.3 контракту формою оплати сторонами погоджено здійснення попередньої оплати за товар.

Позивачем в виконання п. 2.3 контракту згідно платіжної інструкції № 64 від 07.04.2022 р. було здійснено оплату в сумі 107991 дол. США на рахунок Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.LTD.Sti.

Термін поставки (90 день після здійснення оплати позивачем) становив 09.07.2022 р.

Додатковою угодою від 25.04.2022 р. до контракту № AOS22 від 25.04.2022 р. змінено п. 2.3 контракту і сторонами визначено, що оплата за товар відбувається з відстроченням платежу на 60 днів з моменту перетину товаром митного кордону України.

Доповненням № 1-08 від 01.08.2022 р. до контракту № AOS22 від 25.03.2022 р. сторони дійшли згоди, що "Товар 3 Fabric HS Code 580410" в кількості 1157 кг згідно інвойсу № SZN-3548 від 04.05.2022 р. до цього контракту зберігається на митному складі ТОВ "НАМТАР".

Претензією № 1 від 15.08.2022 р. покупець - ТОВ "Шеврул" повідомив продавця, що товар - "Товар 3 Тканина ТН ЗЕД 580410" в кількості 1157,00 кг згідно накладної № СЗН-3548 від 04.05.2022 р. не відповідає вимогам цього договору, має недоліки, а саме недостатню ширину тканини відносно мінімальна норма, дельта колір, а також мускусність. Враховуючи вказані недоліки товару за ТОВ "Шеврул" відмовився від цього товару.

Доповненням № 7-09 від 07.09.2022 р. до контракту № AOS22 від 25.03.2022 р. сторони дійшли згоди, що "Товар 1 Fabric HS Code 600410 в кількості 19928.00 кг згідно інвойсу № 22JHG45C від 02.07.2022 р. і товар - "Товар 1 Fabric HS Code 600632 в кількості 5070,67 кг згідно інвойсу № F4LT1-C від 07.07.2022" до цього контракту зберігається на митному складі ТОВ "НАМТАР".

Претензією № 1-09 від 15.09.2022 покупець - ТОВ "Шеврул" повідомив продавця Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.LTD.Sti, що відповідно до договору № AOS22 від 25.03.2022 року, за яким ПРОДАВЕЦЬ продає, а ПОКУПЕЦЬ купує за умовами цього договору товари в кількості, за цінами, зазначеними в рахунках - фактурах, що додаються до цього ДОГОВОРУ, товар - "Товар 1 Тканина Код ТС 600410" в кількості 19928,00 кг згідно інвойсу № 22JHG45C від 07.02.2022 р. та товар - "Товар 1 Тканина Код ТС 600632" в кількості 5070,67 кг згідно інвойсу № F4LT1 -С від 07.07.2022 р. не відповідає вимогам цього договору, так як має недоліки, а саме - колір дельта, смужки на основі та утоку тканини, а також різні відтінки. Враховуючи вказані недоліки товару за договором, ТОВ "Шеврул" відмовився від цього товару.

Додатковою угодою від 21.09.2022 р. до контракту № AOS22 від 25.04.2022 р. п. 4.1 доповнено угодою, що всі спори належать вирішенню в постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Харківський центр третейського судочинства" м. Харків, вул. Університетська, 9 (а.с. 47).

Також з матеріалів справи судом встановлено, що 26.09.2022 р. позивач звернувся до постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Харківський центр третейського судочинства" з позовом до Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti про розірвання контракту № AOS22 від 25.03.2022 та стягнення попередньої оплати в розмірі 107991 дол. США, про що свідчить ухвала про порушення провадження по справі (а.с. 49).

Поставка товару Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti на адресу ТОВ "Шеврул" по контракту № AOS22 від 25.03.2022 року на загальну суму 107991,00дол. США відбулась згідно вантажно-митних декларацій: UA408020/2022/051872 від 01.11.2022 на суму 49027,80 дол. США; 22UA99U2 від 02.11.2022 на суму 58963,20 дол. США.

Згідно п. 14-2 Правління Національного банку України № 18 від 24.02.2022 із змінами і доповненнями до операцій з експорту та імпорту товарів, здійснених з 05.07.2022 р. граничні строки розрахунків становлять 180 календарних днів.

Згідно платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах № 64 від 07.04.2022 р. ТОВ "Шеврул" здійснив оплату Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti 107991,00 доларів США за контрактом № AOS22 від 25.03.2022 р.

Отже, граничним строком поставки товару або повернення валюти є 07.10.2022 р.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині суд першої інстанції зазначив, що ТОВ "Шервул" не надало на запит від 07.12.2022 р. № 1407/12/18-28-07-07-05 та в ході проведення перевірки доповнення якими вносились зміни до контракту та підтверджуючі документи щодо звернення платника з позовом до судового органу (Асоціації "Харківський центр третейського судочинства") щодо стягнення попередньої оплати з Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti (Turkey), що визначається п. 7 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції".

Також суд першої інстанції зазначив, що доводи представника позивача щодо наявності з 26.09.2022 року в Асоціації "Харківський центр третейського судочинства" справи за позовом до Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti про розірвання контракту № AOS22 від 25.03.2022 та стягнення попередньої оплати в розмірі 107991 дол. США, суд визнає не переконливими і такими, що суперечать фактичним обставинам справи оскільки не дивлячись на винесення цим третейським судом рішення 31.10.2022 р. про розірвання контракту між ТОВ "Шеврул" і Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti (Turkey) від 25.03.2022 р. № AOS22, сторони в господарській операції не мали наміру виконувати це рішення третейського суду оскільки вказаний контракт фактично було виконано наступного дня після винесення вказаного рішення шляхом поставки товару згідно вантажно-митних декларацій: UA408020/2022/051872 від 01.11.2022 на суму 49027,80 дол. США та 22UA99U2 від 02.11.2022 на суму 58963,20 дол. США.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що під час перевірки директор ТОВ "Шервул" не надав жодних підтверджуючих документів щодо звернення платника з позовом, навіть не вказав про існування такого судового рішення, винесеного постійно діючим третейським судом при Асоціації "Харківський центр третейського судочинства" щодо розірвання контракту та стягнення попередньої оплати з Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti (Turkey) в сумі 107991,00 дол. США. При цьому, жодних додаткових угод чи будь-яких домовленостей між ТОВ "Шеврул" і Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti (Turkey) щодо фактичного виконання умов вже не діючого станом на 01 листопада 2022 року контракту від 25.03.2022 року № AOS22 не відбулося.

Суд першої інстанції також зазначив, що надходження товару від Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti (Turkey) за контрактом № AOS22 на митне оформлення 01.11.2022 року, приймаючи до уваги відстань розташування продавця і спосіб транспортування (автомобільний транспорт) свідчить відсутність намірів на невиконання контракту взагалі і про серйозність спору між сторонами контракту № AOS22, що розглядався постійно діючим третейським судом при Асоціації "Харківський центр третейського судочинства".

Вказані обставини, за висновком суду першої інстанції, свідчать про те, що позивачем звернення до третейського суду в цій ситуації було здійснене не з метою вирішення спору, якого фактично між ТОВ "Шеврул" і Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti (Turkey) за контрактом від 25.03.2022 року № AOS22 не було, а з формальною метою уникнути відповідальності за порушення строків поставки товару або повернення валюти.

Надаючи оцінку цим висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ визначає Закон України «Про валюту і валютні операції» (далі Закон № 2473-VIII), який встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

За правилами частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Згідно з абзацом першим частини шостої статті 13 Закону № 2473-VIII у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою зазначеної статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

За правилами абзацу першого частини сьомої статті 13 Закону № 2473-VIII у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 92 Конституції України правові засади і гарантії підприємництва визначаються виключно Законами України.

Отже, конституційно-правова норма, яка декларує право на підприємницьку діяльність, також містить застереження, що сферою його реалізації є тільки ті види діяльності, що не заборонені законом. Законодавець вказав і на засоби обмеження - пряму заборону шляхом відсилання до поточного законодавства, в першу чергу Господарського та Цивільного кодексів України.

Принцип вільного вибору і самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, перш за все, встановлює можливість для суб`єктів підприємницької діяльності України підтримувати відносини з іноземними суб`єктами господарської діяльності з урахуванням положень Конституції та законів України, а також міжнародних норм і правил.

Правове регулювання такої діяльності, а також обмеження щодо її здійснення встановлені Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 цього Кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції, 25.03.2022 між позивачем (Покупець) та Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.LTD.Sti. (Продавець) був укладений Контракт № AOS22 на поставку товарів в кількості, за ціною та асортименті згідно рахунків-інвойсів до Контракту. Загальна вартість контакту відповідно п. 1 становить 500000 дол. США.

За умовами цього контракту, будь-які зміни повинні бути викладені в письмовій формі, та бути підписаними обома сторонами.

Додатковою угодою від 21.09.2022 р. до контракту № AOS22 від 25.04.2022 р. п. 4.1 доповнено угодою, що всі спори належать вирішенню в постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Харківський центр третейського судочинства" м. Харків, вул. Університетська, 9 (а.с. 47).

Відповідно до ухвали про порушення провадження по справі від 26.09.2022 р., позивач звернувся до постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Харківський центр третейського судочинства" з позовом до Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti про розірвання контракту № AOS22 від 25.03.2022 та стягнення попередньої оплати в розмірі 107991 дол. США (а.с. 49).

Колегія суддів зазначає, що підпунктом 6 пункту 1 статті 1 Європейської Конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж від 21.04.1961, яка ратифікована Україною, зазначено, що термін "арбітраж" визначає розгляд спорів як арбітрами, призначеними по кожній окремій справі (арбітраж), так і постійними арбітражними органами.

Відповідно до ст. 1 Закон України «Про третейські суди» від 11 травня 2004 року № 1701-IV (далі - Закон № 1701-IV) (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон регулює порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні та встановлює вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Якщо чинним міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлений інший порядок організації, діяльності та вирішення спорів третейським судом, ніж той, що встановлено цим Законом, то застосовуються норми міжнародного договору. Дія цього Закону не поширюється на міжнародний комерційний арбітраж.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 1701-IV третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України (п. 12 ч. п.1 ст. 6 Закону № 1701 IV).

При цьому, ч. 4 ст. 1 цього Закону визначено, що його дія не поширюється на міжнародний комерційний арбітраж.

В свою чергу, частинами 1, 2 та 4 статті 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" від 24.02.1994 № 4002-ХІІ (далі Закон № 4002-ХІІ) передбачено, що цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. До міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися, зокрема, спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном. Цей Закон не зачіпає дії будь-якого іншого закону України, в силу якого певні спори не можуть передаватися до арбітражу або можуть бути передані до арбітражу тільки згідно з положеннями іншими, ніж ті, що є в цьому Законі.

Приписами статті 2 Закону № 4002-ХІІ визначено, що для цілей цього Закону: "арбітраж" - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України (додатки № 1 і № 2 до цього Закону); "третейський суд" - одноособовий арбітр або колегія арбітрів; "суд" - відповідний орган судової системи держави.

Тобто, згідно з ст. 7 Закону № 4002-ХІІ підставою для розгляду справи арбітражем, переліченим у статті 2 цього Закону, є виключно арбітражна угода.

Колегія суддів також зазначає, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Сторони можуть за власним розсудом визначати кількість арбітрів. Якщо сторони не визначать цієї кількості, то призначаються три арбітри.

При цьому, існує два види арбітражних угод за формою фіксації, а саме:

арбітражне застереження, тобто домовленість про передачу майбутніх спорів у арбітраж, міститься в основному договорі і, отже, є однією з умов цього договору, що була погоджена сторонами на стадії розроблення тексту договору та при його підписанні. Така угода має перспективний характер, спрямована в майбутнє.

окрема арбітражна угода, також носить назву "третейський запис", "компроміс" - це домовленість сторін щодо передачі в арбітраж вже існуючих спорів, які виникли на основі конкретних правовідносин. Такий вид на противагу арбітражному застереженню, характеризується ретроспективним характером, адже спрямований у минуле - на спір, що вже виник і не був урегульований переговорами між сторонами.

Крім того, згідно регламенту постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Харківський центр третейського судочинства", який затверджений, зокрема, наказом Головного управління юстиції у Харківській області № 02-09/821 від 28.12.2006 р. (із змінами та доповненнями) та який наданий представником позивача до суду апеляційної інстанції, цей суд може розглядати спори за участі іноземних учасників на підставі Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» (ч. 3 ст. 3 Регламенту).

З огляду на зміст вищенаведених нормативних актів, під судом, переліченим у статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", слід розуміти відповідний орган судової системи держави, зокрема, створений відповідно до Розділу VІІІ Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів", або Міжнародний комерційний арбітражний суд чи Морська арбітражна комісія при Торгово-промисловій палаті України або інший арбітраж (третейський суд), створений відповідно до положень Закону № 4002-ХІІ.

Отже, враховуючи наведені вище норми, надані позивачем докази, колегія суддів зазначає, що постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Харківський центр третейського судочинства", до якого звернувся позивач, є арбітражем, створеним на підставі, в тому числі, положень Закону № 4002-ХІІ, та має компетенцію приймати арбітражне рішення відповідно до Розділу VІ Закону № 4002-ХІІ.

Посилання податкового органу на те, що позивач не повідомляв його про внесення змін до контракту, а саме про наявність додаткової угоди від 21.09.2022 р. до контракту № AOS22 від 25.04.2022 р. суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що під час проведення перевірки відповідачем пропонувалося позивачеві надати документи, на підтвердження звернення до суду з позовом, або інших обставин, які передбачені вимогами ст. 13 Закону 2473-VIII.

Крім того, колегія суддів зазначає, що виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України).

Приписи статті 76 КАС України встановлюють, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене колегія суддів зазначає, що право платника довести обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не обмежене поданням виключно тих доказів, що надавались ним контролюючому органу. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Крім цього, вимоги частини 4 статті 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, у тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи та, у відповідних випадках, до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 806/434/16, від 18 листопада 2019 року у справі № 815/1088/15, від 31 березня 2020 року у справі № 140/10/19, від 21 травня 2020 року у справі № 560/391/19.

За таких обставин, необхідно надати оцінку усім документам, наданим позивачем до матеріалів справи, у тому числі тим документам, що не були надані до контролюючого органу, однак у своїй сукупності спростовують доводи податкового органу.

Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання відповідача на неможливість врахування судом обставин щодо відсутності у розпорядженні контролюючого органу під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, які було надано позивачем до суду.

Що стосується висновку суду першої інстанції про те, що позивачем звернення до третейського суду в цій ситуації було здійснене не з метою вирішення спору, якого фактично між ТОВ "Шеврул" і Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti (Turkey) за контрактом від 25.03.2022 року № AOS22 не було, а з формальною метою уникнути відповідальності за порушення строків поставки товару або повернення валюти, колегія суддів зазначає, що такі висновки фактично ґрунтуються на припущеннях, оскільки між сторонами контракту була укладена арбітражна угода, визначено відповідний орган для вирішення спорів та позивачем, як стороною контракту було реалізоване право на звернення до постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Харківський центр третейського судочинства".

Таки чином, факт звернення позивача постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Харківський центр третейського судочинства", є підставою для зупинення нарахування пені.

Враховуючи те, що ТОВ «Шервул» звернулось з позовом до постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Харківський центр третейського судочинства", зокрема, про стягнення з Orenkaya Tekstil San.Dis Tic.Ltd.Sti (Turkey) заборгованості за непоставлений товар по контракту від 25.03.2022 року № AOS22, а суд, в свою чергу, прийняв рішення про таке стягнення, на переконання суду в контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування пені за порушення строків, передбачених статтею 1 Закону № 185/94-ВР.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № 07 від 11.04.2023 року в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 344659,90 грн. є правомірними та обґрунтованими, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню. з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Що стосується висновків суду першої інстанції в іншій частині, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що згідно контракту від 21.09.2021 року №000053141, укладеним між ТОВ «ШЕРВУЛ» (Покупець) та Saurer Spinning Solution GmbH&Co. KG (Germany) (Продавець) предметом є «автоматична мотальна машина паковок «Автоконер Х6 тіпа Міх/28 позиції в памі машини», вартістю 130000,00EUR.

Умови платежу передбачені п.4.1 контракту проводяться в Євро наступним чином: - 30% - 39000,00 Євро авансовий платіж покупець оплачує після підписання контракту: - 65% - 84500,00 Євро покупець оплачує протягом п`яти днів від дати повідомлення про готовність товару до відвантаження; - 5% - 6500,00 Євро покупець оплачує після поставки, але не пізніше 90 днів після виставлення рахунку.

Згідно умов контракту, визначених п. 5.1 поставка здійснюється протягом дев`яти місяців при умові надходження авансового платежу в розмірі 30% до 15 жовтня 2021 року та при умові своєчасної оплати платежу в розмірі 65% від суми контракту.

Додатковою угодою № 2 від 15.11.2021 року до контракту № 000053141 від 21.09.2021 року збільшено вартість обладнання на 17900,00 Євро і становить з дня підписання додаткової угоди 147900,00 Євро. Додатковою угодою № 3 від 15.07.2022 року до контракту №000053141 від 21.09.2021 року зменшено вартість обладнання на 5000,00 Євро і становить з дня підписання додаткової угоди 142900,00 Євро.

Порядок оплати, визначений даною додатковою угодою: - 39000,00 Євро після підписання контракту № 000053141 від 21.09.2021 року; - 103900,00 Євро покупець оплачує протягом п`яти днів від дати повідомлення про готовність товару до відвантаження. ТОВ «ШЕРВУЛ» оплатив 12 жовтня 2021 року на рахунок Saurer Spinning Solution GmbH&Co. KG грошові кошти в розмірі 39000,00 Євро по контракту №000053141 від 21.09.2021 року згідно з платіжною інструкцією № 18.

Ввезення обладнання відбулось 25.10.2022 року на підставі вантажно-митної декларації №UA805020/2022/011748 на суму 142900,00 Євро.

Остаточний розрахунок за отримане обладнання ТОВ «ШЕРВУЛ» здійснило шляхом перерахування 14.09.2022 року валютних коштів з валютного рахунку на суму 103900,00 Євро згідно з платіжною інструкцією № 95.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги в цій частині, позивач посилається на те, що не отримання товару від нерезидента по зовнішньоекономічному контракту від 21.09.2021 № 000053141, відбулося внаслідок дії форс-мажорних обставин та посилається на опублікований Торгово-промисловою палатою України лист від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, яким Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України та повідомлення до зазначеного листа, розміщене на офіційному сайті Торгово-промислової палати України, щодо спрощення процедури засвідчення форс-мажорних обставин.

Надаючи оцінку цим доводам апелянта, суд зазначає, що виходячи зі змісту положень частини 6 статті 13 Закону № 2473-VIII, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово - промислові палати в Україні", торгово-промислова палата України (далі ТПП України) та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Водночас, доказів звернення ТОВ "Шервул" як суб`єкта господарської діяльності, до торгово-промислової палати для засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та видачі відповідного сертифіката, матеріали справи не містять, як і не містять довідки уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору щодо виникнення форс - мажорних обставин, що вплинуло на граничні строки розрахунків, встановлені НБУ, за зовнішньоекономічним контрактом від від 21.09.2021 № 000053141.

Крім того, варто вказати, що згідно з підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

Так, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ст. 14-1 Закону "Про Торгово-промислові палати в Україні").

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

ТПП України листом від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Тобто, лист ТПП від 28.02.2022 р. №2024/02.0-7.1, на який посилається апелянт, в якості обставини для звільнення його від фінансової відповідальності, не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб (абз. 3 ч. 3 ст. 14 Закону "Про ТПП в Україні").

Згідно з ч. 1 ст. 14-1 Закону "Про ТПП в Україні" ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

З огляду на вищевказане відсутні підстави для застосування до позивача пп. 112.8.9 п. 112.8 ст. 112 ПК України в розрізі звільнення його від фінансової відповідальності з підстав наявності форс-мажорних обставин.

Що стосується посилання апелянта на приписи п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України в частині заборони нарахування пені у період дії карантину, колегія суддів зазначає, що такі підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції, а згідно ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

За приписами частини 5 статті 13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

На виконання частини 8 статті 13 Закону № 2473-VIII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Так, згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № 07 від 11.04.2023 року та розрахунку пені до цього податкового повідомлення-рішення, ГУ ДПС у Сумській області за порушення частини 3 статті 13 Закону № 2473-VIII до позивача ( вч частині господарських відносин з Saurer Spinning Solutions GmbH & Co. KG (Germany)) застосовано суму пені за порушення строку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 54066,23 грн. та враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін.

При вирішенні спірних правовідносин, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року по справі № 480/6772/23 скасувати в частині відмови в задоволені позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № 07 від 11.04.2023 року в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 344659,90 грн. та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № 07 від 11.04.2023 року в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШЕРВУЛ" пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 344659,90 грн.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року по справі № 480/6772/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко

Повний текст постанови складено 15.07.2024 року