Справа № 520/10025/24
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 р. № 520/10025/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не складення подання до Головного управління Державної казначейської служби у м. Харкові про повернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 6 321 грн. 00 коп. ( шість тисяч триста двадцять одна гривня );

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області сформувати подання до Головного управління Державної казначейської служби у м. Харкові про повернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 6 321 грн. 00 коп. ( шість тисяч триста двадцять одна гривня);

3. судовий збір стягнути з відповідача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.05.2024р. відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі.

В обґрунтування вказаних позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно не складено подання до Головного управління Державної казначейської служби у м. Харкові про повернення позивачці помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 6 321 грн. 00 коп. при придбанні житла вперше.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що наразі відсутній механізм перевірки інформації про придбання особою нерухомості вперше та про відсутність у нього можливості повертати кошти зі сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу, у зв`язку з чим просив в задоволенні позову відмовити.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

08.11.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири (далі - Договір), який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. та зареєстровано в реєстрі (реєстраційний номер нотаріальної дії в реєстрі №568).

Згідно вказаного договору, позивачка придбала квартиру, загальною площею (кв.м): 41.2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 1 даного Договору продавець зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти об`єкт нерухомості та оплатити за нього згідно п. 7 цього договору.

Відповідно до п. 2 даного Договору об`єкт нерухомості, який підлягає продажу за цим договором АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 7 Договору, продаж майна за домовленістю Сторін вчиняється за суму 632100 грн. 00 коп.

Позивачкою при укладенні Договору було сплачено 1% пенсійного збору від вартості нерухомого майна, при укладенні Договору, що підтверджується квитанцією АТ Ощадбанк №17 від 08.11.2022 р., згідно якої призначення платежу: опер. прид. /куп.-прод/нерух майна.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником вказаної квартири є позивачка - ОСОБА_1 .

25.03.2024 ОСОБА_1 після укладення договору було направлено до відповідача заяву про повернення надміру сплачених коштів, долучивши до заяви квитанції про сплату збору.

Однак, листом № 9468-10676/Ц-06/8-2000/24 від 28.02.2024 року відповідач повідомив, зокрема, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями щодо визначення прав власності громадян на нерухоме майно та звільнення від сплати збору осіб, що придбавають майно вперше.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не складання подання до Головного управління Державної казначейської служби у м. Харкові про повернення позивачці помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при придбанні житла вперше, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що правовідносини з приводу сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій унормовані, насамперед, приписами Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" та деталізовані приписами Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій (затвердженого постановою КМУ від 03.11.1998р. №1740; далі за текстом - Порядок №1740).

Так, згідно з п.9 ст.1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, урегульована, зокрема, приписами ст.ст. 43, 102 Податкового кодексу України та деталізована приписами Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013р. №787; далі за текстом - Порядок № 787).

Так, пунктом 18 Порядку № 1740 визначено, що облік сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій ведеться відповідно до законодавства. Повернення помилково або надміру сплачених сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій здійснюється у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання, щодо повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до пункту 5 розділу I Порядку № 787 повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню (крім повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

Разом із заявою про повернення (перерахування) коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Згідно з пунктом 10 розділу I Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до місцевих бюджетів коштів з рахунків, відкритих для зарахування міжбюджетних трансфертів, здійснюється головними управліннями Казначейства на підставі листа відповідного місцевого фінансового органу, надісланого в електронній формі з використанням відповідного модуля системи електронної взаємодії органів виконавчої влади, з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, сума платежу, що підлягає поверненню, реквізити рахунку, на який необхідно перерахувати кошти, дата та номер платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Правовий висновок Верховного Суду з приводу застосування перелічених норм права у випадку придбання житла громадянином міститься у постанові від 13.12.2018р. по справі №813/969/17 (адміністративне провадження №К/9901/30016/18) і полягає у тому, що … в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміна придбавають житло вперше, що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23 березня 2000 року №29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (PincovdandPine v. The Czech Republic), Ґаші проти Хорватії (Gashiv. Croatia), Трго проти Хорватії (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу належного урядування, згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Матеріали справи не містять об`єктивних даних про придбання заявником житла за цим договором не вперше, а відповідачем таких доказів не надано.

Обставин оплати позивачкою суми збору у порядку п.9 ст.1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" відповідач не спростував.

Позивачкою надано до матеріалів справи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого позивачка є власником придбаної квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт відмовляючи за заявою позивачки від 25.03.2024р. у поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна, не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України.

З огляду на викладене, оскільки інших доводів, окрім відсутності правового механізму повернення коштів, владний суб`єкт в основу оскарженого волевиявлення не поклав, а цей мотив визнаний судом юридично неспроможним, то слід вважати підтвердженим факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах.

Разом з тим, оскільки пенсійним органом фактично відмовлено у поверненні помилково сплаченого збору за зверненням позивачки, то суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у поверненні помилково сплаченого збору та обтяжити відповідача обов`язком, з урахуванням положень ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII та висновків постанови Верховного Суду від 13.12.2018 р. по справі №813/969/17 (адміністративне провадження №К/9901/30016/18), сформувати подання про повернення позивачці 6 321 грн. 00 коп. збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, сплаченого за квитанцією №17 від 08.11.2022 р.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в поверненні надмірно сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна у розмірі 6 321 грн. 00 коп. (шість тисяч триста двадцять одна гривня) згідно квитанції №17 від 08.11.2022 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, (місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) сформувати подання, передбачене пунктом 5 розділу I Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна у розмірі 6 321 грн. 00 коп. (шість тисяч триста двадцять одна гривня) згідно квитанції №17 від 08.11.2022 р.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) частину судових витрат в розмірі 847 (вісімсот сорок сім) грн. 84 коп.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Марина Лук`яненко