Справа № 380/10352/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/10352/24 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови від 24.04.2024 ВП №71912739 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України та законів України, актами Кабінету Міністрів, іншими актами законодавства.

Виконавче провадження відкрито з примусового виконання виконавчого листа №380/1367/23 від 04.04.2023. Зазначений виконавчий лист видано на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 у справі № 380/1367/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 у справі № 380/1367/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 з 85% до 70% сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду в межах покладених судом зобов`язань та відповідно до резолютивної частини судового рішення з врахуванням мотивувальної частини.

Окрім того, слід зазначити що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Предметом спору у даній справі була, зокрема, оцінка правомірності дій відповідача щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії за вислугу років з 85% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Враховуючи зазначене, Головним управлінням на виконання судового рішення у справі №380/1367/23 здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії.

Підсумок пенсії з надбавками з 01.01.2018 становив: 5457,00 грн., з урахуванням попередньої суми пенсії 2278,8 грн та підвищення 1589,10 грн (50% від 3178,20 грн.): 3867,90 грн.

Отже, Головним управлінням судове рішення виконано відповідно до резолютивної частини судового рішення та відповідно до заявлених позовних вимог, про що зазначалось вище, та викладено у мотивувальній частині судового рішення.

Окремо слід зазначити, що перерахунок з 01.01.2018 провадився відповідно до постанови КМУ № 103 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за нормами станом на 01.03.2018 (із включенням трьох складових грошового забезпечення).

Оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 у справі № 380/1367/23 не містить кінцевої дати виплати пенсії у вказаному розмірі, нарахування здійснено до внесення змін у законодавство.

Відсутність в судовому рішенні кінцевої дати виплати пенсії, не породжує у відповідач обов`язку довічно здійснювати виплату пенсії, в розмірах, встановлених судовим рішенням.

Такий обов`язок припиняється у разі зміни правового регулювання виплати зазначених соціальних виплат, оскільки судове рішення ґрунтувалось на попередніх нормах, які втратили чинність.

Дія такого судового рішення не може бути поширена на правовідносини, після зміни правового регулювання, оскільки б це призвело до порушення положень ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №281/667/17 (касаційне провадження № К/9901/47429/18).

Зміна правового регулювання даних правовідносин відбулась у зв`язку із здійсненням ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за нормами станом на 05.03.2019 (із включенням додаткових видів грошового забезпечення у зв`язку із скасуванням п. 1,2 постанови Кабінетом Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Отже, Головним управлінням листом від 05.02.2024 №1300-5308-5/19966, повідомлено державного виконавця щодо виконання судового рішення та надано відповідь щодо проведеного перерахунку з прикладенням підтверджуючих документів, а саме, проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення.

З 01.08.2023 загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 14554,69 грн. Доплата пенсії по рішенню суду за період з 01.01.2018 по 31.07.2023 становить 7944,75 грн.

Оскільки, у рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, Головним управлінням проведено такий перерахунок до зміни умов пенсійного забезпечення, а саме по 31.03.2019. Так, з 01.04.2019 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 у справі №380/12788/22 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №с/5217 від 13.09.2021 про розмір основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позивачем проведена робота щодо виплати заборгованості, яка виникла внаслідок виконання судових рішень, які набрали законної сили по 19.09.2020 року.

Виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, буде здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України відповідно до черговості виплат на виконання судових рішень.

Зазначену обставину державним виконавцем не взято до уваги та передчасно винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу.

19.06.2023 на адресу Головного управління надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.05.2023 (вхідний № 7486/14 від 19.06.2023) щодо виконання виконавчого листа, виданого Львівським окружним адміністративним судом, №380/1367/23 від 04.04.2023.

02.02.2024 на адресу Головного управління надійшла вимога державного виконавця від 17.01.2024 за вих.№1570 щодо виконання виконавчого листа, виданого Львівським окружним адміністративним судом щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 нарахованої пенсії з 01.01.2018 в розмірі 85% від відповідних сум грошового забезпечення. В зазначеній вимозі державним виконавцем зазначено наступне: «у триденний термін з моменту отримання вимоги, повідомити вичерпну інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі №480/1367/23, з наданням документального підтвердження виконання згаданого судового рішення».

Головним управлінням листом від 05.02.2024 за №1300-5308-5/19966 повідомлено державного виконавця щодо виконання зазначеного судового рішення.

На час винесення постанови державного виконавця від 24.04.2024 ВП №71912739 про накладення штрафу на Головне управління в розмірі 5100,00 грн, судове рішення Головним управлінням виконано відповідно до мотивувальної та резолютивної частин судового рішення.

Відповідач заперечень проти позову не подав, жодні із зазначених позивачем підстав позову належними та допустимими доказами не спростував.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що 03.06.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

22.02.2023 Львівським окружним адміністративним судом у справі № 380/1367/23 вирішено:

- Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 з 85% до 70% сум грошового забезпечення.

- Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України №2262-XII від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

05.02.2024 позивачем повідомлено відповідача про виконання судового рішення та проведення перерахунку пенсії на підставі вказаного рішення суду.

24.04.2024 відповідачем винесена спірна постанова про накладення штрафу, в якій зазначено:

«Станом на 24.04.2024 боржником вимог виконавчого документа не виконано. У державного виконавця відділу відсутні документальні підтвердження щодо виконання виконавчого документа в повному обсязі. На даний момент відсутні будь-які заборони щодо вчинення виконавцем виконавчих дій примусового характеру, а саме накладення штрафу за невиконання рішення. Також відсутні будь-які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.ч. 4, 5 статті 19 Закону встановлено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Відповідно до положень абз. 1 ч. 6 статті 26 Закону, за рішеннями немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 30.05.2023, та скеровано боржнику за вихідним № 15638. Листом від 05.02.2024 за № 1300-5308-5/19966 боржником повідомлено про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85 % сум грошового забезпечення. Однак, з 01.08.2023 ОСОБА_1 виплачується пенсія в розмірі 70% від відповідних сум грошового забезпечення, про що свідчить перерахунок за пенсійною справою № ХВ55НЗ.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/1367/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового розміру пенсії 85 % сум грошового забезпечення, замість нарахованої пенсії в розмірі 70 % від відповідних сум грошового забезпечення. Перерахунок проведено лише за період з 01.01.2018 по 31.07.2023. Станом на 24.04.2024 у Відділі відсутні відомості щодо виконання боржником рішення суду в повному обсязі, а також відсутні будь-які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання. Вказані обставини свідчать про настання відповідальності, передбаченої статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії».

За невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії на боржника накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірну постанову протиправною та такою, що не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних постанов з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 цього ж Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 63 цього ж Закону:

1. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

4. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно із ст. 75 цього ж Закону:

1. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

2. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що вищезгаданим рішенням суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Предмет спору, згідно тексту цього ж судового рішення полягав у тому, що: «що відповідач протиправно при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 застосував розмір 70% від суми грошового забезпечення, оскільки при перерахунку пенсії застосовуються норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, що діяли на момент набутого права на отримання пенсії, а подальші зміни до закону щодо зменшення відсоткового розміру пенсії застосовуються та регулюють умови призначення пенсій, тобто пенсій, які отримуються вперше. Позивач також вважає, що відповідач повинен здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки № С/5217 від 13.09.2021, оскільки пункти 1, 2 постанова Кабінету Міністрів України № 103 визнано протиправними та нечинними».

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач вказаного процесуального обов`язку не виконав, жодних належних та допустимих доказів правомірності спірних рішень суду не надав.

В справі наявні докази того, що позивач здійснив з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 85% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Враховуючи наведене, оцінивши наявні у справі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом враховуються аргументи позивача.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Згідно п. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246, 262, 287, 295 КАС України , суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79000, м. Львів, вул. Шашкевича, 1, ) про скасування постанови, - задоволити повністю.

Скасувати постанову від 24.04.2024 ВП №71912739 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено у повному обсязі 15.07.2024 року.

Суддя Гавдик З.В.