Справа № 462/2830/24
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 462/2830/24 пров. № А/857/11386/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 квітня 2024 року (суддя Колодяжний С.Ю., ухвалене в м. Львові) у справі № 462/2830/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

02.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, та просила скасувати постанову серії ЕНА №1729087 від 23.03.2024 року про накладення відносно неї адміністративного стягнення за ч.1ст.127 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23 квітня 2024 року позов задоволено.

Зазначене рішенням суду оскаржив відповідач- Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що інспектор чітко спостерігав факт допущення Позивачем порушення вимог ПДР України, ( на доданих відео матеріалах на 8-й секунді чітко видно, як позивач стоїть посед проїзної частини дороги, на дорожній розмітці 1.3 'подвійна суцільна, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху, переходить проїзну частину, прямо перед автомобілем поліції), а тому, посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що зроблено шляхом винесення постанови. Зазначає, що до відзиву на позовну заяву представником Відповідача було долучено наступні додатки: копія довіреності представника відповідача на 2 арк. та один оптичний DVD-R диск, на якому відображено з нагрудної бодікамери патрульного, а також з патрульного автомобіля, де зафіксовано факт порушення Позивачем Правил дорожного руху України. Вважає, що інспектор Управління мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Сторни, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, явки уповноважених представників не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.03.2024 року інспектором УПП у Львівській області ДПП винесено постанову серії ЕНА №1729087, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно з даною постановою позивач визнана винною у тому, що вона 23.03.2024 року о 17.24 год. на вул. Городоцькій, 224 у м. Львові, здійснила перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушила п.4.7 Правил дорожньогоруху.

ОСОБА_1 не погодившись з постановою серії ЕНА №1729087 звернулася в суд з даним адміністративним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Статтею ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.10 Правил дорожньогоруху (далі ПДР) визначено, що пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу чи крісло колісне.

Вимогами п.4.7 ПДР передбачено, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Слід зазначити, що частина 1 ст.127 КУпАП передбачає відповідальність за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Як передбачено ч.1 і ч.3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст.280 КУпАПорган вбачається, що (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху

Положеннями ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене суд першої інстанції вірно зазначив, що особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, що у встановлений судом першої інстанції строк не подано відзиву на позовну заяву, як і не долучено до матеріалів належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_2 у порушенні нею Правил дорожнього руху.

Відтак, суд першої інстанції вірно взяв до уваги письмові пояснення позивача, викладені в позовній заяві, оскільки вони не спростовані відповідачем, про те, що вона не порушувала Правил дорожнього руху, а оскільки в зоні видимості не було пішохідного переходу, вона, дочекавшись і впевнившись у відсутності транспортних засобів, здійснила перехід дороги у спосіб, який був самим безпечним.

Згідно п.4.8 ПДР якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки.

Колегія суддів зазначає, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували, вчинення позивачем правопорушення передбаченого частиною 1 ст.127 КУпАП.

Згідно з ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

Виходячи з наведеного, з огляду на встановлені судом обставини та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача, підтверджував правомірності оскаржуваної постанови та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а відтак протиправним, тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Щодо посилання апелянта, що до відзиву на позовну заяву представником Відповідача було долучено оптичний DVD-R диск, на якому відображено з нагрудної бодікамери патрульного, а також з патрульного автомобіля, та зафіксовано факт порушення Позивачем Правил дорожного руху України колегія суддів зазначає, що на момент прийняття рішення судом першої інстанції відзив від відповідача не надходив, а такий був зданий на поштове відділення 23.04.2024 та зареєстрований судом першої інстанції 29.04.2024.

Також колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції 16.04.2024 року оголошено перерву до 23.04.2024 року, у зв`язку з надходженням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що ч.1 ст. 286 КАС України передбачає скорочені строки розгяду справ даної категорії, а саме, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на все викладене, колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції, про підставність позовних вимог до задоволення.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції _залишити без задоволення, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 квітня 2024 року у справі №462/2830/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 15.07.24