Справа № 560/21804/23
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

12 липня 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, що у свою чергу призвело до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства та є законними, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив про безпідставність вказаних відповідачем у відзиві на позов тверджень.

Представник Головного управління ДПС у Хмельницькій області подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (позивач) є власником комплексу будівель загальною площею (кв.м) 4829,6, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та складаються з: сторожки з прибудовами, зазначена в інвентарній справі літ. АІІ, загальною площею 36,8 кв.м.; котельня, зазначена в інвентарній справі літ. Б, загальною площею 23,8 кв.м.; піднавіс, зазначений в інвентарній справі літ. В, загальною площею 32,3 кв.м.; компресорна, зазначена в інвентарній справі літ. Г, загальною площею 13,6 кв.м.; гараж, зазначений в інвентарній справі літ. Д, загальною площею 327,5 кв.м.; гараж, зазначений в інвентарній справі літ. Е, загальною площею 341,7 кв.м.; гараж, зазначений в інвентарній справі літ. Є, загальною площею 142,0 кв.м.; слюсарня автогаража, зазначена в інвентарній справі літ. Ж, загальною площею 311,7 кв.м.; загорожа, зазначена в інвентарній справі літ. N1, загальною площею 388,2 кв.м.; площадка асфальтова, зазначена в інвентарній справі літ N2, загальною площею 3212,0 кв.м.

Наведене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договором купівлі-продажу комплексу від 26.02.2020, посвідченим приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С.М., та зареєстрованим в реєстрі за №378.

22.03.2023 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесено податкові повідомлення-рішення:

№0-2213, яким позивачу за період з 26.02.2020 по 31.12.2020 нараховано 57 025,50 грн. податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

№0-2213, яким позивачу за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 нараховано 86 932,80 грн. податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості;

№0-2213, яким позивачу за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 нараховано 94 177,20 грн., податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Майно, на яке нараховано податок, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Незгода позивача з наведеними податковими повідомленнями-рішеннями стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Згідно з п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно зі ст.10 ПК України, до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно та в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

Підстави та порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК України.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, який набрав чинності з 01.01.2015, статтю 266 Податкового кодексу України викладено у новій редакції, якою передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки.

Відповідно до положень п. п. 266.1.1 п. 266.1, п. п. 266.2.1 п. 266.2, п. п. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є, в тому числі, фізичні особи, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток, яка обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п. п. 266.7.1, 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Як встановлено судом, Рішенням 72-ї сесії І скликання Полонської міської об`єднаної територіальної громади від 25.06.2019 №24 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Полонської міської об`єднаної територіальної громади на 2020 рік Полонського району Хмельницької області код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ, код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ », встановлено ставку податку на нежитлові будівлі на 2020 рік у розмірі 0,3.

Рішенням 93-ї сесії І скликання Полонської міської об`єднаної територіальної громади від 19.06.2020 №7 «Про внесення змін в рішення 72-ї сесії І скликання Полонської міської об`єднаної територіальної громади від 25.06.2019 №24 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Полонської міської об`єднаної територіальної громади на 2020 рік Полонського району Хмельницької області код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ, код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ »» назву «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Полонської міської об`єднаної територіальної громади на 2020 рік Полонського району Хмельницької області код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ, код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ » змінено на назву «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Полонської міської об`єднаної територіальної громади Полонського району Хмельницької області код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ, код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ , код КОАТУУ ». По тексту рішення та в додатках до нього, виключено слова, словосполучення «2020 рік».

Відповідачем на нерухоме майно позивача, яке розташоване за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, с. Новоселиця, вул. Соборна, буд. 191Є, та загальна площа якого складає 4829,6 кв.м., нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020-2022 роки.

До складу майна входять сторожка з прибудовами (літ. АІІ), загальною площею 36,8 кв.м.; котельня (літ. Б), загальною площею 23,8 кв.м.; піднавіс (літ. В), загальною площею 32,3 кв.м.; компресорна (літ. Г), загальною площею 13,6 кв.м.; гараж (літ. Д), загальною площею 327,5 кв.м.; гараж (літ. Е), загальною площею 341,7 кв.м.; гараж (літ. Є), загальною площею 142,0 кв.м.; слюсарня автогаража (літ. Ж), загальною площею 311,7 кв.м.; загорожа (літ. N1), загальною площею 388,2 кв.м.; площадка асфальтова (літ N2), загальною площею 3212,0 кв.м.

У якості підстави для висновків щодо протиправності рішень податкового органу позивач посилається на те, що відповідачем протиправно нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме на загорожу (літ. N1), загальною площею 388,2 кв.м. та площадку асфальтову (літ N2), загальною площею 3212,0 кв.м., оскільки останні не є об`єктами оподаткування таким податком.

Суд, надаючи оцінку вказаним твердженням позивача, зазначає наступне.

Як зазначалося вище, згідно підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Пунктом 14.1. статті 14 Кодексу дано визначення поняття об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки (п.п 14.1.129); об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі (п.п. 14.1.129-1); будівлі - земельні поліпшення, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення майна, тварин, рослин, збереження інших матеріальних цінностей, провадження економічної діяльності (п.п. 14.1.15.); споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель і призначені для виконання спеціальних технічних функцій (п.п. 14.1.238.).

Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим і введеним в дію Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507 (далі по тексту - ДК БС ), що є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко - економічної та соціальної інформації, визначено об`єкти класифікації, до яких віднесено будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Так, спорудами згідно ДК БС визначено будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно - монтажних робіт. Будівлями згідно ДК БС є споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче - огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устатковання, тварин, рослин, а також предметів.

До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та т. ін.

Інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін.

До інженерних споруд відносяться: транспортні споруди (залізниці, шосейні дороги, злітно - посадкові смуги, мости, естакади тощо), трубопроводи та комунікації, дамби, комплексні промислові споруди, спортивні та розважальні споруди та т. ін.

Аналізуючи наведені норми, суд зазначає, що нарахування податку на нерухоме майно має здійснюватися саме на площу нежитлової нерухомості (будівлі, їх складові частини, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів). При цьому об`єкти нежитлової нерухомості це будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості.

Таким чином, в контексті наведеного, суд приходить до висновку, що огорожа та площадка асфальтова, на які відповідачем нараховано позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не є об`єктами оподаткування таким податком.

Також, в матеріалах справи наявний висновок судового експерта ОСОБА_2 №20/24 від 10.05.2024 виготовленого на замовлення позивача від 23.04.2024, зі змісту якого судом встановлено, що на вирішення експертизи постановлено наступне питання: до якої класифікації об`єктів і споруд відносяться - загорожа (залізобетонні плити), зазначена в інвентарній справі літ. "N1", загальною площею 388,2 кв.м. та площадка асфальтова (асфальтобетонне покриття), зазначена в інвентарній справі літ. "N2", загальною площею 3212,0 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності договору купівлі-продажу комплексу від 26.02.2020 згідно їх первісного функціонального призначення - будівлі, споруди, інженерні споруди, передавальні пристрої, тощо відповідно до наданої документації?

Відповідно до висновку Експертного дослідження судового експерта, на час проведення дослідження за своїм функціональним призначенням загорожа (залізобетонні плити), зазначена в інвентарній справі літ. "N1", загальною площею 388,2 кв.м. та площадка асфальтова (асфальтобетонне покриття), зазначена в інвентарній справі літ. "N2", загальною площею 3212,0 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до їх первісного функціонального призначення згідно наступних нормативних документів, зокрема:

- Національного класифікатора України НК 018:2023 "Класифікатор будівель і споруд" відносяться до Споруд - структури, пов`язані із землею, які створені з будівельних матеріалів і комплектуючих та/або для яких виконуються будівельні роботи;

- ДБН Б.2.2-5:2011 Благоустрій територій відноситься до Елементів благоустрою території (асфальтоване тверде покриття (асфальтований майданчик), огорожа-залізобетонні плити).

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що хоча відповідачем вірно встановлено, що майновий комплекс, який належить ОСОБА_1 , підлягає оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, однак помилково визначено суму такого податкового зобов`язання, в частині оподаткування податком на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки огорожі та площадки асфальтової загальною площею 3600,2 кв.м (388,2 кв.м. загорожа + 3212,0 кв.м. площадка асфальтова), оскільки останні не є об`єктом оподаткування таким податком.

Таким чином, суд скасовує податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-2213 від 22.03.2023, в частині нарахування податкового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік на суму 42509,36 грн.; податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-2213 від 22.03.2023, в частині нарахування податкового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік на суму 64803,60 грн.; податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-2213 від 22.03.2023, в частині нарахування податкового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік на суму 70211,70 грн.

Щодо решти доводів сторін суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У відповідності до частини 3 статті 143 якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що додатково підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, та які позивач оцінив у розмірі 20000 грн.

Також, позивачем вказано, що на підставі ч. 7 ст. 139 КАС України докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Таким чином, наразі суд не вирішує питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" №0-2213 від 22.03.2023, в частині нарахування податкового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік на суму 42509,36 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" №0-2213 від 22.03.2023, в частині нарахування податкового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік на суму 64803,60 грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Ф" №0-2213 від 22.03.2023, в частині нарахування податкового зобов`язання ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік на суму 70211,70 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1774 (одна тисяча сімсот сімдесят чотири) грн 12 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 (с. Воробіївка (Полонський), Хмельницька обл., Шепетівський р-н, 30545 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя І.І. Тарновецький