Справа № 460/7011/24
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2024 року м. Рівне №460/7011/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, за участю: секретаря судового засідання О.В.Драної; представника позивача не прибув; представника відповідача А.Г.Олійник; третьої особи Ю.І.Заладовського; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 19.06.2024 ВП №73492415.

Виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №73492415 з примусового виконання виконавчого листа №460/21135/22, виданого 28.11.2023 Рівненським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" №168 від 28.02.2022, починаючи з 24 лютого 2022 року. Позивачем отримано Вимогу державного виконавця про зобов`язання повідомити про виконання судового рішення та надання підтверджуючих документів на його виконання. Державному виконавцю надісланий лист щодо ходу виконання судового рішення, в якому зазначено про відсутність бюджетних асигнувань у належному обсязі для виплати співробітникам ССО у Рівненській області коштів за судовими рішеннями. Невиконання судового рішення у зазначені терміни спричинене відсутністю коштів та невнесенням змін до кошторису ССО на 2023 та 2024 роки. Позивач зазначає, що накладення штрафу на боржника можливе у разі невиконання судового рішення без поважних причин, проте, у даному випадку, невиконання судового рішення у повному обсязі спричинене наявністю поважних причин, які об`єктивно не залежали від боржника. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Виклад заперечень відповідача.

Відповідач зазначає, що в межах виконавчого провадження №73492415 державним виконавцем сформовано вимогу про необхідність надання боржником ТУ ССО у Рівненській області документів на підтвердження виконання судового рішення у справі №460/21135/22. До державного виконавця надійшов лист від боржника, в якому останній зазначив, що для видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби або територіального управління Служби за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату. Відповідач зазначає, що державний виконавець правомірно виніс оскаржувану постанову про накладення штрафу, оскільки судове рішення у справі №460/21135/22 не виконане.

Ухвалою суду від 03.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, з врахуванням особливостей провадження у категорії справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця (стаття 287 КАС України), у відкритому судовому засіданні на 11.07.2024.

Ухвалою суду від 11.07.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ; судове засідання відкладене на 16.07.2024.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув. Подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

До суду прибув представник відповідача, заперечив проти позовних вимог, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Третя особа у судовому засіданні зазначила, що судове рішення, постановлене на її користь, у справі №460/21135/22 не виконане, що свідчить про наявність підстав для накладення штрафу на боржника. Третя особа підтримала позицію відповідача та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 16.07.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, вирішено продовжити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №73492415 з примусового виконання виконавчого листа №460/21135/22, виданого 28.11.2023 Рівненським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" №168 від 28.02.2022, починаючи з 24 лютого 2022 року до зміни законодавства або правового статусу позивача.

Постановою від 04.12.2023 відкрито виконавче провадження №73492415 щодо виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2022.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ) винесена Постанова про накладення штрафу від 19.06.2024 (далі оскаржувана Постанова), якою на боржника Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області (далі ТУ ССО) накладено штраф у розмірі 5100,00 грн (а.с. 4).

В оскаржуваній Постанові зазначено, що: державним виконавцем надіслано боржнику вимогу щодо зобов`язання повідомити про виконання судового рішення у справі №460/21135/22 та надати належним чином засвідчені документи, що свідчили б про повне виконання судового рішення; 22.05.2024 до Відділу надійшов лист, в якому боржник вказав, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на період дії воєнного стану, зокрема, співробітникам Служби судової охорони, виплачується винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (з урахуванням змін внесених Постановою КМУ від 07.07.2022 №793 до 30000 гривень пропорційно розрахунку на місяць); механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим Наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384; згідно з пунктом 10 Порядку, грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення; тобто, для видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби або територіального управління Служби за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату; 11.06.2024 до Відділу надійшла заява від стягувана про не виконання рішення суду у справі №460/21135/22; у заяві стягувач просить винести постанову про накладення на боржника ТУ ССО штрафу в межах виконавчого провадження №73492415.

Позивач зазначає, що оскаржувана Постанова є протиправною, оскільки невиконання судового рішення у повному обсязі спричинене наявністю поважних причин, які об`єктивно не залежали від боржника.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість оскаржуваної Постанови на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає таке.

За приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий лист Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2023, який перебуває на виконанні у Відділі в межах виконавчого провадження №73492415, стосується виконання судового рішення немайнового зобов`язального характеру.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За правилами частини першої статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Суд зазначає, що норми статей 63 та 75 Закону №1404-VIII регулюють питання винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника за невиконання ним судового рішення саме «без поважних причин».

Гарантії щодо обов`язковості виконання судових рішень, встановлені Конституцією України, реалізуються як у добровільному порядку так і через механізм застосування примусу, який забезпечують органи виконавчої служби. Норми Закону №1404-VIII спрямовані саме на забезпечення безумовного виконання судового рішення і винятки з цього правила також регламентовані цим законом. Це означає, що у кожному конкретному випадку суди мають надати оцінку діям державного виконавця щодо застосування до боржника заходів впливу, виходячи із оцінки наявності або відсутності обставин, які об`єктивно перешкоджали або унеможливлювали виконання ним судового рішення (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 04.04.2024 (справа №560/17588/23)).

Відповідальність боржника за невиконання судового рішення, за яким він особисто зобов`язаний вчинити певні дії (стаття 63 Закону №1404-VIII), має на меті спонукати боржника виконати це рішення з тим, щоб відновити порушені права особи стягувача.

Верховний Суд у постанові від 03.04.2024 (справа №620/6019/23) виснував: «З текстуального викладу статті 63 Закону №1404-VIII можна зрозуміти, що на боржника може бути накладений штраф, якщо він не виконав рішення з поважних причин. Поважність причин залежить від низки обставин, але спільним має бути те, що вони об`єктивно перешкоджали боржнику виконати покладене на нього зобов`язання (згідно з рішенням, яке підлягає примусовому виконанню) у визначений спосіб та встановлений для цього строк. Не менш важливо у цьому зв`язку пам`ятати також і про засади виконавчого провадження, зокрема у контексті цієї справи про такі з них, як справедливість, неупередженість та об`єктивність, які мали б теж слугувати своєрідним орієнтиром під час примусового виконання рішень зобов`язального характеру, надто коли йдеться про поважність причин його невиконання та пов`язану з цим юридичну відповідальність боржника».

Верховний Суд у постанові від 05.06.2024 (справа №480/6452/23) виснував: «З огляду на приписи законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання судового рішення варто з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений строк. У цьому взаємозв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону №1404-VIII. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення».

Тобто у спірній ситуації підлягає з`ясуванню питання невиконання боржником ТУ ССО виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 з поважних чи неповажних причин.

З матеріалів справи слідує, що ТУ ССО зверталося до Голови Служби судової охорони з листом «Щодо виділення додаткових кошторисних призначень на виконання рішення суду» від 08.11.2023, у якому зазначено, що з метою виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 у справі №460/21135/22, яке набрало законної сили 01.11.2023, щодо зобов`язання ТУ ССО здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168, починаючи з 24.02.2022, ТУ ССО просить виділити додаткові кошторисні призначення по КЕКВ 2800 в сумі 374300,00 грн (а.с. 6).

До листа від 08.11.2023 ТУ ССО долучено сформований Розрахунок потреби в коштах на виплату співробітнику додаткової грошової винагороди сержанту ССО ОСОБА_1 (а.с. 7)

Позивач отримав лист Служби судової охорони від 21.11.2023, у якому останній зазначив, що до центрального органу управління ССО протягом 2023 року надходять листи територіальних управлінь ССО щодо рішень судів про виплату співробітникам ССО додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168; загальна сума для проведення нарахувань відповідно до судових рішень становить близько 120 млн грн; відповідно до внесених змін до Наказу Міністерства фінансів України від 12.03.2012 №333, виконання судових рішень здійснюються по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки»; видатків на виплату по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» в кошторисі ССО на 2023 рік не передбачено; з метою вирішення питання проведення нарахувань виплат позивачам ССО ведеться відповідна робота; ССО проведено роботу щодо перерозподілу власного кошторису та внесення змін до кошторису на 2023 рік до Державної судової адміністрації України; натомість ДСА України зверталася до Міністерства фінансів України щодо перерозподілу асигнувань на 2023 рік, однак пропозиції щодо внесення змін до річного розпису в частині забезпечення виконання судових рішень не підтримано; окрім того, за клопотаннями ССО до Міністерства фінансів України з порушеного питання неодноразово зверталася Вища Рада Правосуддя; наразі ССО щотижнево опрацьовується та надсилається інформація до ДСА України щодо потреби в коштах за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» для проведення нарахувань та виплати позивачам коштів відповідно до судових рішень і після внесення відповідних змін до кошторису ССО зазначені асигнування буде призначено територіальним управлінням ССО в найкоротші терміни (а.с. 8).

Позивач також отримав лист Служби судової охорони від 11.01.2024, у якому останній зазначив, що відповідно до внесених змін до Наказу Міністерства фінансів України від 12.03.2012 №333, виконання судових рішень здійснюються по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки»; відповідно до розпоряджень ССО від 13.08.2020 №550 та від 05.01.2024 №5/ОД, з метою дотримання справедливого підходу до черговості виплати працівникам ССО коштів за судовими рішеннями в ССО запроваджено єдиний облік потреби в коштах на виконання судових рішень за датою набрання законної сили судовими рішеннями; ССО затверджено кошторис на 2024 рік за КПВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» в сумі 6973,6 тис грн; відповідно до єдиного обліку потреби в коштах на виконання судових рішень на користь працівників ССО центральним органом управління ССО затверджено кошторис на 2024 рік територіальним управлінням ССО за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя», згідно з додатком (а.с. 9).

ССО звернулася до ДСА України з листом від 12.01.2024, де зазначено, що ССО затверджено кошторис на 2024 рік за КПВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» в сумі 6973,6 тис грн; в кошторисі ССО на 2024 рік не задоволено у повному обсязі потреби в коштах на виконання судових рішень; надіслано інформацію про додаткову потребу в коштах на виконання судових рішень; просила додатково внести зміни до кошторису ССО на 2024 рік, оскільки загальна потреба становить 341031807 грн (а.с. 16).

ССО звернулася до ДСА України з листом від 01.02.2024, де зазначено, що ССО затверджено кошторис на 2024 рік за КПВК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя» в сумі 6973,6 тис грн; в кошторисі ССО на 2024 рік не задоволено у повному обсязі потреби в коштах на виконання судових рішень; надіслано інформацію про додаткову потребу в коштах на виконання судових рішень; просила додатково внести зміни до кошторису ССО на 2024 рік, оскільки загальна потреба становить 400171735 грн (а.с. 17).

ДСА України звернулася до Голови ССО з листом від 09.02.2024, де зазначено, що питання щодо додаткової потреби в коштах за бюджетною програмою 0501150 та за КЕКВ 2800 знаходиться на постійному контролі ДСА України та розглядається на робочій групі з питань належного фінансування судової влади в Україні при Комітеті Верховної Ради України з питань правової політики з представниками депутатського корпусу та представниками Міністерства фінансів України; ураховуючи обмеженість фінансового ресурсу, передбаченого ДСА України як головному розпоряднику бюджетних коштів на 2024 рік за бюджетною програмою 0501150, рішення судів мають виконуватися у межах передбаченого обсягу видатків за вказаною бюджетною програмою (а.с. 15).

ССО звернулася до ДСА України з листом від 15.04.2024, де зазначено, що Службі затверджено кошторис на 2024 рік за КПКВ 0501150 у сумі 6973,6 тис грн, проте, відповідних асигнувань за КЕКВ 2800 в кошторисі не задовольнили в повному обсязі потребу в коштах на виконання судових рішень; станом на 15.04.2024 загальна потреба у коштах на виконання судових рішень становить грн (а.с. 18).

За результатами розгляду листа ССО від 22.05.2024 ДСА України надіслано лист від 14.06.2024 про те, що враховуючи всі затверджені за бюджетною програмою 0501150 видатки, останні розподілені між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня, ДСА України наразі не має можливості виділити додаткові бюджетні асигнування (а.с. 19).

ССО у подальшому надсилалися ДСА України листи від 22.05.2024 та від 20.06.2024 про необхідність внесення змін до кошторису ССО з метою виділення коштів на виконання судових рішень за КЕКВ 2800 та КПКВ 0501150 (а.с. 20, 21).

Позивач надіслав державному виконавцю лист «Щодо надання інформації» від 21.05.2024, в якому зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на період дії воєнного стану, зокрема, співробітникам Служби судової охорони, виплачується винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (з урахуванням змін внесених Постановою КМУ від 07.07.2022 №793 до 30000 гривень пропорційно розрахунку на місяць); виплата винагороди здійснюється на підставі наказів начальників; механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим Наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384; згідно з пунктом 10 Порядку, грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення; тобто, для видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби або територіального управління Служби за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату; у затвердженому ДСА України кошторисі ССО на 2024 рік за програмою КПКВ 0501150 сума складає 6973,6 тис грн; відповідно до єдиного обліку потреби в коштах на виконання судових рішень на користь працівників ССО за датою набрання судовим рішенням законної сили, затверджено кошторисні призначення між територіальними управліннями; відповідно до інформації про рішення судів рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/21135/22 значиться за номером 79; кошторисні призначення ТУ ССО у Рівненській області за програмою КПКВ 0501150 затверджено в сумі лише 1,0 тис грн; з метою виконання судового рішення у справі №460/21135/22 ТУ ССО здійснено розрахунок коштів та 08.11.2023 надіслано на адресу ССО; ТУ ССО вживалися усі можливі заходи на виконання судового рішення, таке питання перебуває на контролі (а.с. 13).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України.

За приписами частини третьої статті 22 Бюджетного кодексу України, головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

Відповідно до частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом (частина друга статті 23 Бюджетного кодексу України).

Так, Державна судова адміністрація України є головним розпорядником бюджетних коштів, центральний орган управління ССО є розпорядником бюджетних коштів другого рівня, а ТУ ССО розпорядниками бюджетних коштів третього рівня.

Суд зазначає, що ССО запроваджено та ведеться єдиний облік потреби у коштах на виконання судових рішень по черговості за датою набрання судовим рішенням законної сили. На переконання суду, такий підхід, за відсутності належного фінансування, переслідує справедливу мету у питанні виплати коштів співробітникам ССО за судовими рішеннями.

Наявні у матеріалах справи докази свідчать про те, що боржником ТУ ССО вживалися належні заходи для виконання судового рішення, а такі доводи боржника мали враховуватися державним виконавцем при вирішенні питання наявності підстав для винесення оскаржуваної Постанови про накладення штрафу.

У спірному випадку у боржника існували об`єктивні причини неможливості виконання судового рішення в установлений строк, оскільки йдеться про виділення коштів розпорядниками вищого рівня, що не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону №1404-VIII.

Суд також зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання коштів.

За такого правового регулювання та обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для прийняття оскаржуваної Постанови про накладення штрафу, оскільки виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення Постанови накладення штрафу від 19.06.2024 в порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3028,00 грн, сплачена відповідно до платіжних інструкцій від 25.06.2024 №305 та №306.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області (вулиця Симона Петлюри, 10, місто Рівне, 33028; ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вулиця Замкова, 29, місто Рівне, 33028; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 19.06.2024 ВП №73492415.

Стягнути на користь Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області суму судового збору у розмірі 3028 грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 липня 2024 року

Суддя К.М. Недашківська