Справа № 382/1142/24
Суддя: Савчак С. П.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/1142/24
Провадження 2-а/382/8/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року Яготинський районний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Купрієнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Бориспільського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача інспектор 2 взводу 2 рота батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Прокопченко Віктор Анатолійович про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання постанови про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2362823 від 10.06.2024 року щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Адміністративний позов обгрунтовано тим, що відносно позивача було складено оскаржувану постанову, оскільки він керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4 3. в Правил дорожнього руху внаслідок чого його було визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому підлягає скасуванню. Перед початком експлуатації автомобіля він перевірив технічний стан свого автомобіля, в тому числі і роботу зовнішніх світлових приладів, які були справними. Під час руху автомобіля він не міг спостерігати чи горить у нього ліва фара в режимі ближнього світла. Пункт 31.4. п.п. в Правил дорожнього руху забороняє експлуатацію транспортних засобів за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам: не горить лампа лівої фари зовнішніх світлових приладів в режимі ближнього світла. Разом з тим, п. 31.5. Правил дорожнього руху, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених в п. 31.4. Правил, водій повинен ужити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротким шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог п.п. 9.9. та 9.11. цих Правил.

Доказів порушення, а саме фото/відеофіксації або показів свідків посадовою особою надано не було. Крім того, інспектором не подано доказів про те, що несправність освітлювального приладу існує, або виникла під час руху, і цю несправність можливо було побачити із кабіни транспортного засобу.

При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З постановою його не було ознайомлено, права передбачені ст. 268 КУпАП не роз`яснювалися, що фактично позбавило його права скористатись правом на юридичну допомогу.

За відзивом на позовну заяву представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу. На нагрудну бодікамеру інспектора 473637 зафіксовано сам факт правопорушення, а саме непрацююча ліва фара ближнього світла. Інспектор зупинив транспортний засіб позивача, представився та повідомив причини зупинки.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильного дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху…

Відповідно до п. 2.3. а) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Відповідно до п. 2.3. б) Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху темна пора доби це частина доби від заходу до сходу сонця. Відповідно до даних Головної астрономічної обсерваторії України 10.06.2024 року у м. Березань сонце зайшло о 21 год. 04 хв. Правопорушення було вчинено о 21 год. 24 хв., тобто в темну пору доби.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій транспортного засобу зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі. ОСОБА_1 знав, що в нього не працює ліва фара в режимі ближнього світла, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру. На відео з бодікамери інспектора він повідомляє позивача «У вас не працює ліва фара», позивач відповідає «Ну не працює, згоріла лампочка і шо», позивач «Я хотів прорватись за видна, а ви мене зупинили».

Відповідно до п. 31.4.3 в) Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його забороняється тягне накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 121 КУпАП).

На відео з нагрудної камери інспектора, що додається до матеріалів справи, зафіксовано порядок розгляду оскаржуваної постанови та сам факт правопорушення, а саме непрацююча лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Інспектор ознайомив позивача з його правами, порядком оплати і оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу не перешкоджалося в реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі, про що роз`яснено порушнику.

Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Ухвалою суду від 20.06.2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті. Судове засідання 01.07.2024 року було відкладено на 08.07.2024 року для надання представнику позивача ознайомитися з відзивом та доданим до нього відеозаписом. Судове засідання 08.07.2024 року було відкладено на 16.07.2024 року. В судове засідання 16.07.2024 року представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином під підпис в приміщенні суду. В судове засідання 16.07.2024 року представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином під підпис на розписці. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити у повному обсязі. В судове засідання 16.07.2024 року позивач не з`явивсяся, про дату, час та місце його проведення вважається повідомленим відповідно до ч. 1 ст. 131 КАС України.

В судовому засіданні 08.07.2024 року представник відповідача заперечив щодо задоволення позову з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши представника відповідача та дослідивши докази у справі суд встановив.

За постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2362823 від 10.06.2024 року інспектором ОСОБА_2 накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП внаслідок порушення ним п. 31.4. 3 в ПДР через керування 10.06.2024 року 21:24:54 в м. Березань, дорога М03 77 км, транспортним засобом автомобілем Mercedes-Benz 240, НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 з несправними зовнішніми приладами, не горить ліва фара в темну пору доби. В постанові зазначено, що до постанови додається БК 473637.

За відеозаписом 473637 зафіксовано рух зазначеного вище автомобіля 10.06.2024 р. о 21.19. з непрацюючою лівою фарою, але з працюючим габаритним вогнем (підсвіткою). Автомобіль має пошкодження лівої фари, яка заклеєна на липку прозору стрічку та правого заднього габариту. Після зазначення поліцейським ОСОБА_1 про те, що в нього не працює ліва фара, останній під час розмови зазначає, що «у нього якісь різні фари», «їде він до Яготина», «це вона так горить», «не не працює ліва фара, не і що», «хай вони його відпускають, бо погано їхати коли воно погано світить», «хотів добратися за видна, але поки зібралися, поки виїхали з Києва», «автомобілів таких вже не випускають, треба замінити лампочку та і взагалі фару». Під час розмови також встановлено, що у ОСОБА_4 відсутній страховий поліс. Поліцейський проводить розгляд справи, зазначає про накладення штрафу, оголошує права з посиланням на ст. 59 Конституції України, строк оскарження постанови, роздруковує постанову та вручає ОСОБА_1 ОСОБА_1 зазначає, що звернеться до адвоката для її оскарження.

Відповідно до п. 31.4.3. в) Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам щодо зовнішніх світлових приладів, а саме: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до п. 2.3. а), б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

ОСОБА_1 допустив порушення Правил дорожнього руху, оскільки перед виїздом не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, а саме роботи його зовнішніх світлових приладів. Про те, що ліва фара не працює в режимі ближнього світла ОСОБА_1 знав, що підтверджується з його пояснень зафіксованим на БК 473637, але він вважав, що до настання темної пори доби дістанеться до Яготина.

Суд не приймає його посилання на те, що відповідно до п. 31.5. Правил дорожнього руху, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, оскільки ці несправність лівої фари виникла до початку його руху та він рухався на автомобілі без ввімкненою аварійної світлової сигналізації (п. 9.9. в) Правил дорожнього руху).

Отже, ОСОБА_1 допустив порушення п. 31.4.3. в) Правил дорожнього руху вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, яке є правопорушенням у сфері забезпечення дорожнього руху, а тому інспектор правомірно не повинен був враховувати при накладенні адміністративного стягнення характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Відповідно до ст. 279 КУпАП головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

КУпАП не передбачає обов`язкової участі захисника при розгляді справ про адміністративні правопорушення, тобто участь захисника має бути лише коли особа хоче його мати та залучає його до участі у справі. Враховуючи, що участь при розгляді справи про адміністративне правопорушення участь захисника (адвоката та/або іншого фахівця у галузі права) не є обов`язковою, а тому працівники поліції не мають відповідного обов`язку забезпечити особу відносно якої розглядається справа (правопорушника) захисником.

Враховуючи, що за відеозаписом поліцейський посилається при оголошенні прав посилається на ст. 59 Конституції України та зазначення ОСОБА_1 не те, що він звернеться до адвоката за оскарженням накладеного штрафу, свідчить, що ОСОБА_1 було роз`яснено право користуватися юридичною допомогою адвоката. ОСОБА_1 не заявляв про необхідність надання йому часу для того, щоб запросити захисника/адвоката. У зв`язку з зазначеним при винесенні оскаржуваної постанови не було порушено право ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу. Крім того, за відеозаписом ОСОБА_1 було вручено оскаржувану постанову.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: - письмовими, речовими і електронними доказами; - висновками експертів; - показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74, 75 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» у разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Відповідно до висновку зазначеного в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.11.2021 року у справі № 0540/7665/18-а «відповідач надав докази на диску, тобто в електронній формі, а тому не повинен був завчасно надсилати їх позивачу.»

«суд не погоджується з аргументами щодо порушення приписів ст. 99 КАС України в частині незасвідчення копії відеозапису електронним цифровим підписом, оскільки згідно з ч. 1, 2 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).2. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.»

«у постанові від 10.09.2020 у справі №751/6069/19 Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного кримінального суду зазначив таке: «Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-IV у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа. Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення. Долучений слідчим до матеріалів провадження в якості речового доказу DVD-R диск з відеозаписом обставин події був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді у виді файлів. Таким чином, записаний на оптичний диск - носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу».

«Суд вважає цей висновок застосовним і до справи, що розглядається. З огляду на це, слід дійти висновку, що відповідач надав суду оригінал електронного доказу, а тому не повинен був засвідчувати його відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України.»

Зазначений висновок слід розуміти та застосовувати таким чином, що наданий представником Департаменту патрульної поліції диск є лише матеріальним носієм інформації та відеозаписи (відеофайли), які в ньому містяться є оригіналами електронного доказу та не потребують відповідного засвідчення.

Саме на таке розуміння висновку Верховного Суду вказує і Шостий апеляційний адміністративний суд в постановах у справах № 754/7533/22 від 22.03.2023 року, № 947/36028/21 від 21.03.2023 року, № 359/1425/23 від 19.07.2023 року, № 759/11640/22 від 05.07.2023 року.

Отже, надані відповідачем відеозапис є допустими доказами у справі. Крім того, суд вважає оскаржувану постанову, яка надана позивачем до позову та відеозапис наданий відповідачем належними та достовірними доказами для прийняття рішення у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 п. 1, 2, 8, 9 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Отже, суд в силу принципу диспозитивності не може самостійно вийти за межі позовних вимог та самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони. Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених позивачем вимог.

Вихід суду за межі позовних вимог можливий у тому разі, якщо позивач вказавши одну конкретну вимогу, не зазначив іншу, яка має послідовний зв`язок з попередньою та випливає з фактичної спірної ситуації викладеній у позовній заяві, тобто лише в цьому випадку суд може обрати найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права, який виключає подальші протиправні рішення, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду та здійснювалося примусове виконання рішення (ст. 5, 245 КАС України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» комендантською годиною є запроваджена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такий превентивний захід, як зупинення транспортного засобу. Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: - якщо водій порушив Правила дорожнього руху; - якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; - якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що у поліцейських були достатні підстави для зупинення транспортного засобу Mercedes-Benz 240, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , оскільки він порушив Правила дорожнього руху внаслідок недотримання заборони експлуатації транспортного засобу за наявності технічної несправності режиму роботи зовнішніх світлових приладів та відповідно причетний до адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції… У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу…

Відповідно до п. 3, 4 розділу ІІ, п. 2, 3 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 працівники підрозділів Департаменту патрульної поліції забезпечують безпеку дорожнього руху та у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою статті 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 222 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЗУ «Про Національну поліцію» старший лейтенант поліції є званням середнього складу поліцейських.

Суд вважає, що інспектором 2 взводу 2 рота батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Прокопченко В.А. в межах своєї компетенції розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 без складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, яке слід вважати місцем вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, інспектор є працівником підрозділу поліції, який забезпечує безпеку дорожнього руху та має спеціальне звання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному випадку суд вважає, що інспектор 2 взводу 2 рота батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Прокопченко В.А. діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог законодавства України, а тому і відсутні підстави для скасування постанови, оскільки винесена ним постанова є правомірною. У зв`язку з зазначеним у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позову понесені ОСОБА_1 у розмірі 605,60 грн. за квитанцією від 17.06.2024 року слід віднести на нього внаслідок відмови у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. 1-12, 72-78, 90, 94, 99, 132, 134, 139, 241-246, 255, 286, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 605,60 грн. покласти на ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання/складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул.Федора Ернста 3, .

Повне рішення суду складене та підписане 16.07.2024 року.

Суддя Савчак С.П.