Справа № 520/8631/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

15 липня 2024 року Справа № 520/8631/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області (м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, 36, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат, Остапенко Світлана Юріївна, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, в якому з урахуванням уточненого позову просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, оформлену листом області від 01.03.2024 за вих. №51.05-254 про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вислуги років в Службі судової охорони часу навчання та часу роботи в державних органах;

- зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до служби у Службі судової охорони час навчання: з 15.02.2006 по 01.02.2011 в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка, з 25.02.2011 по 01.03.2012 в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка та з 01.10.2014 по 30.05.2017 у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди, та час проходження служби на посадах державної служби в Апеляційному суді Харківської області та Харківському апеляційному суді з 13.08.2015 по 02.11.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, допущено протиправні дії щодо відмови у зарахуванні періодів його роботи та навчання до стажу служби в органах Служби судової охорони, за відсутності якого позивачу не нараховується надбавка за стаж служби.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

У зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, ОСОБА_1 , з 03.11.2020 по теперішній час є працівником Служби судової охорони та проходить службу в Управлінні, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 11.07.2011, службовим посвідченням, виданим Управлінням 04.10.2023 серії НОМЕР_3 ХК та довідкою від 02.02.2024 за №24.

Відповідно до записів трудової книжки, згідно диплома Спеціаліста НОМЕР_4 позивач навчався в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, згідно наказу №04-09/98-ос від 10.08.2015 року позивача прийнято на посаду провідного спеціаліста відділу господарського забезпечення, як такого, що пройшов конкурс та перебуває у кадровому резерві з присвоєнням 13 рангу державного службовця. Також, згідно наказу №04-09/178-ос від 18.12.2015 року позивача прийнято на посаду секретаря суду відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ. Також, наказом №04-09/133-ос від 05.09.2016 року у зв`язку із зміною організаційної штатної структури переведено на посаду секретаря суду відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ на періоду відпустки для догляду за дитиною до 3х років основного працівника ОСОБА_2 з присвоєнням 9-го рангу державного службовця відповідно до ЗУ «Про державну службу» № №889-VІІІ від 10.12.2015 року. Також, згідно з наказу №04-09/257-ос від 18.10.2018 року позивача звільнено із займаної посади за переведенням до Харківського апеляційного суду (п.5 ч.1 ст.36 КЗпП України). Також, згідно наказу №04-09/137-ос від 18.10.2018 року позивача з 19.10.2018 року призначено на посаду секретаря суду відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ за переведенням з Апеляційного суду Харківської області із збереженням 9-го рангу державного службовця. Також, згідно наказу №04-09/222-ос від 18.12.2018 року позивачу присвоєно черговий 8-ий ранг державного службовця в межах категорій посад «В», як такому, який відпрацював на займаній посаді три роки. Також, згідно наказу №05-10/183-ос від 02.11.2020 року позивача звільнено із займаної посади за згодою сторін. Також, згідно наказу №867 о/с від 03.11.2020 року Територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській області позивача прийнято на службу до Служби судової охорони.

13.12.2023 року позивач звернувся до територіального управління Служби судової охорони у Харківській області із інформаційним запитом, щодо надання інформації про стаж роботи у Службі, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

У відповідь Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області від 21.12.2023 року за вих. №51.05-833 надало інформацію, що за матеріалами особової справи встановлено, що з 11.11.2010 року по 13.10.2011 року позивач проходив службу в Збройних Силах України, та з 03.11.2020 року по теперішній час проходить службу в Службі судової охорони. Стаж служби в Службі судової охорони для встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки та у календарному обчисленні, станом на 20.12.2023 року, складає 04 років 00 місяців 19 днів.

Вважаючи протиправними мотиви відмови у не зарахуванні до стажу служби в Службі судової охорони час навчання: з 15.02.2006 по 01.02.2011 в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка, з 25.02.2011 по 01.03.2012 в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка та з 01.10.2014 по 30.05.2017 у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди, та час проходження служби на посадах державної служби в Апеляційному суді Харківської області та Харківському апеляційному суді з 13.08.2015 по 02.11.2020 до вислуги років для надання додаткової оплачуваної відпустки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог, що стосуються зарахування до вислуги років в Службі судової охорони часу навчання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Таким чином, необхідною умовою врахування років навчання у цивільному навчальному закладі у вислугу років осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, є те, що за наслідками такого навчання студентам (слухачам, курсантам та ін.) присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Тобто, особа повинна була отримати офіцерське (спеціальне) звання саме за результатами навчання, ще до державної служби. Законодавець під такими цивільними навчальними закладами мав на увазі, ті, в яких студенти (слухачі, курсанти та ін.) паралельно проходили військове навчання та отримували військову спеціальність - навчання на військових кафедрах, та навчання у закладах зі спеціальним режимом навчання.

У цьому ж випадку, по закінченню Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка у 2012 році та по закінченню Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди у 2017 році позивачу не було присвоєно офіцерське (спеціальне) звання. Спеціальне звання позивачу було присвоєно лише з прийняттям на державну службу.

За таких обставин, немає підстав для врахування періоду навчання позивачу у Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка та періоду навчання позивача у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди у вислугу років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, оскільки таке навчання не було пов`язано з присвоєнням йому офіцерського (спеціального) звання.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20.09.2018 у справі № 489/4575/16-а, від 01.02.2019 у справі № 809/780/15, зазначивши, що до вказаної вислуги може бути зарахований час навчання в навчальних закладах, зазначених у статті 17 вказаного вище Закону, якщо після їх закінчення присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовних вимог, які стосуються зарахування до вислуги років в Службі судової охорони часу роботи в державних органах, суд зазначає наступне.

Служба судової охорони, відповідно до статті 161 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (надалі - Закон №1402-VIII), є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України (ч. 2 ст. 1621 Закону №1402-VIII).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (надалі - Положення).

Відповідно до п. 5 Положення у попередній редакції, час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

До стажу служби у Службі зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 18.11.2021 №2236/0/15-21 були внесені зміни до Положення, згідно з якими пункт 5 розділу І викладено в такій редакції:

"Час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей"."

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до пункту "и" частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", «з» статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2019 №435 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393" доповнено порядок обчислення вислуги років у новоствореному державному органі - Службі судової охорони. Зокрема, абзац 12 пункту 1 Постанови №393 зі змінами викладений у наступній редакції: "час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерством юстиції, Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони".

Отже, особам, які мають право на призначення пенсії на підставі Закону №2262-ХІІ, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи у державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони, і відповідно до стажу служби у Службі судової охорони.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 18.10.2011 на ім`я ОСОБА_1 видно, що згідно наказу №04-09/98-ос від 10.08.2015 року позивача прийнято на посаду провідного спеціаліста відділу господарського забезпечення, як такого, що пройшов конкурс та перебуває у кадровому резерві з присвоєнням 13 рангу державного службовця. Також, згідно наказу №04-09/178-ос від 18.12.2015 року позивача прийнято на посаду секретаря суду відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ. Також, наказом №04-09/133-ос від 05.09.2016 року у зв`язку із зміною організаційної штатної структури переведено на посаду секретаря суду відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ на періоду відпустки для догляду за дитиною до 3х років основного працівника ОСОБА_2 з присвоєнням 9-го рангу державного службовця відповідно до ЗУ «Про державну службу» № №889-VІІІ від 10.12.2015 року. Також, згідно з наказу №04-09/257-ос від 18.10.2018 року позивача звільнено із займаної посади за переведенням до Харківського апеляційного суду (п.5 ч.1 ст.36 КЗпП України). Також, згідно наказу №04-09/137-ос від 18.10.2018 року позивача з 19.10.2018 року призначено на посаду секретаря суду відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ за переведенням з Апеляційного суду Харківської області із збереженням 9-го рангу державного службовця. Також, згідно наказу №04-09/222-ос від 18.12.2018 року позивачу присвоєно черговий 8-ий ранг державного службовця в межах категорій посад «В», як такому, який відпрацював на займаній посаді три роки. Також, згідно наказу №05-10/183-ос від 02.11.2020 року позивача звільнено із займаної посади за згодою сторін. Також, згідно наказу №867 о/с від 03.11.2020 року Територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській області позивача прийнято на службу до Служби судової охорони.

На момент виникнення спірних правовідносин перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, ще не був затверджений.

Незважаючи на це суд визнає безпідставними твердження відповідача про те, що позивач не обіймав посад за переліком, затвердженим наказом Служби судової охорони "Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах" №454 від 24.10.2022 з урахуванням наступного.

Верховний Суд, вирішуючи спори щодо призначення пенсій та зарахування стажу для осіб, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", неодноразово зазначав про те, що цей Закон для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Крім того, принцип юридичної визначеності, закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності - в даному випадку відсутність визначеного переліку посад середнього і вищого складу Служби судової охорони для обрахунку стажу.

Якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме - реалізацію права на зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони за правилами, встановленими п. "и" ч. 1 ст. 17 Закону №2262-ХІІ, держава, в даному випадку в особі ТУССО, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних сподівань не зарахувала до стажу службу в державних органах особі, на яку поширюється дія Закону №2262-ХІІ.

Такі висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 14.08.2019 у справі №1740/2508/18, від 20.09.2019 у справі №813/904/15, від 18.11.2019 №813/5876/15.

Статтею 164 Закону "Про судоустрій і статус суддів" установлюються спеціальні звання співробітників Служби судової охорони.

Зокрема, спеціальними званнями середнього складу є молодший лейтенант Служби судової охорони; лейтенант Служби судової охорони; старший лейтенант Служби судової охорони; капітан Служби судової охорони; майор Служби судової охорони; підполковник Служби судової охорони; полковник Служби судової охорони; (п. 2 ч. 1 ст. 164 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Суд зазначає, що відповідно до наказу Управління від 03.11.2020 №367 о/с позивач проходить службу станом на момент розгляду цієї справи, що додатково підтверджує факт перебування позивача на посаді у Службі судової охорони, у разі переходу на яку підлягає зарахуванню попередній період роботи у державних органах.

Отже, відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до служби в Службі судової охорони спірні періоди роботи позивача.

З огляду на викладене для відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати відповідача зарахувати відповідні періоди роботи позивача на державній службі до стажу служби у Службі судової охорони.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області (м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, 36, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, оформлену листом області від 01.03.2024 за вих. №51.05-254 про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вислуги років в Службі судової охорони часу роботи в державних органах.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області (м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, 36, ) зарахувати до стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до служби у Службі судової охорони час проходження служби на посадах державної служби в Апеляційному суді Харківської області та Харківському апеляційному суді з 13.08.2015 по 02.11.2020.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області (м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, 36, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 15.07.2024.

Суддя Супрун Ю.О.