Справа № 532/1389/24
Суддя: Назарьова Л. В.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання Логвиненко А. В,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Пелих О. В,

відповідачі:

інспектор відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Данило О. В;

- Головне управління Національної поліції в Полтавській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Данила Олександра Володимировича та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення

Встановив:

17 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до інспектора відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Данила Олександра Володимировича та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2336343 від 07 червня 2024 року, мотивуючи свої позовні вимоги таким.

Так, 07 червня 2024 року інспектором відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Данило Олександром Володимировичем прийнято постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2336343 від 07 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП і засто- соване стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за керування у с. Придніпрянське по вулиці Центральній Полтавського району Полтавської області транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутим ременем безпеки. Крім цього на транспортному засобі були встановлені шини з малюнком протектора менше 2 мм, чим порушив п. 2.3в і 31.4.5 а Правил дорожнього руху України.

Свою вину у вчиненому ОСОБА_1 не визнає та оскільки докази його вини відсутні, прохає скасувати прийняте рішення.

05 липня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Головного управління Національної поліції в Полтавській області прохав відмовити в задоволенні позову, так як ОСОБА_1 свою вину у вчиненому на місці події визнав повністю і сплатив штраф. Доказів на спростування доводів постанови позивач не надав.

Відповідь на відзив суду не подавалась.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 червня 2024 року відкрито провадження у справі. Відповідачам роз`яснено право на подачу до суду відзиву.

Позивач, ОСОБА_1 , будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак його представник, адвокат Пелих О. В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав повністю і прохав його задовольнити.

Відповідачі, інспектор відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Данило Олександр Володимирович та представник Головного управління Національної поліції в Полтавській області в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Суд, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що постановою серії ЕНА № 2336343 від 07.06.2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 статті 121 КУпАП, а саме за те, що він 07 червня 2024 року о 13:46:13 в с. Придніпрянське по вулиці Центральній Полтавського району Полтавської області керував автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter 312 державний номерний знак НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки. Крім цього на транспортному засобі було встановлено шини з малюнком протектора менше 2 мм. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3в та 31.4.5а ПДР. На ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Зазначений штраф сплачено на місці цього ж дня о 14:05 годині.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП суду надано DVD диск, однак за результатами його дослідження установлено, що інформація, яка на ньому розміщена ( один аудіо та один відеофайл) не доводить ні події ні складу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

На відео відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом без ременя безпеки. Крім цього, на відео відсутнє саме зображення автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , не відображені протектори шин, а також не здійснено замірів малюнку протекторів шин, а тому відсутні підстави стверджувати, що малюнок протектора шин на автомобілі, яким керував ОСОБА_1 менше 2 мм.

При цьому на відео та аудіо записі відбувається суперечка ОСОБА_1 з працівником поліції щодо необхідності продовження руху в зв`язку з тим, що в автомобілі перебувають люди та він є лише перевізником і не може відповідати за будь-які технічні несправності в автомобілі, які можуть бути в ньому наявні. Зі змісту розмови можна прийти до висновку, що ОСОБА_1 за допомогою працівників поліції дійсно здійснює оплату штрафу з метою пришвидшення подальшого руху транспортного засобу.

Однак, суд зауважує, що визнання водієм на відеозаписі вчиненого ним адміністративного правопорушення, не є доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (постанова Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17).

Рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного необхідно відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що наявна у справі постанова про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки викладені в ній обставини не підтверджуються жодними доказами.

Таким чином, обставини, зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, складені відносно позивача, не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів справи, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що оскаржувану постанову необхідно скасувати, а провадження по справі закрити.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 19, 20, 77, 139, 159, 160, 244-246 КАС України, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Данила Олександра Володимировича та Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕНА № 2336343 від 07.06.2024 року про накладення адміністартивного стягнення на ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до другого апеляційного адміністративного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Найменування сторін:

позивач:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

- інспектор відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Данило О. В, юридична адреса м. Кобеляки вул. Шевченка,17 Полтавського району Полтавської області;

- головне управління Національної поліції в Полтавській області, , юридична адреса м. Полтава вул. Матвійчука Юліана,83 Полтавської області.

Суддя