Справа № 160/8246/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 липня 2024 рокуСправа №160/8246/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі заяву позивача про роз`яснення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 р. по справі №160/8246/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо не донарахування вислуги років до дня звільнення військовослужбовця - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з військової служби; не оформлення всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії ОСОБА_1 ; не ознайомлення з поданням особи, якій оформлюється пенсія - ОСОБА_1 ; не направлення подання про призначення пенсії ОСОБА_1 до органу, що призначає пенсію, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у 10-денний термін;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) у 10-денний термін донарахувати вислугу років до дня звільнення військовослужбовця - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з військової служби, тобто, з 01.01.2021 року до 14.03.2021 року; оформити всі необхідні документи і подання про призначення пенсії ОСОБА_1 ; ознайомити з поданням ОСОБА_1 ; направити подання про призначення пенсії ОСОБА_1 до органу, що призначає пенсію, тобто, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 р. у справі №160/8246/23 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 в оформленні документів для призначення ОСОБА_1 пенсії, викладену в листі від 09.03.2023 р. № 7/12165/1 про відсутність можливості оформити подання про призначення пенсії; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням висновку суду; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподілялись.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 р. у справі №160/8246/23 набрало законної сили 06.10.2023 р.

15.07.2024 р. позивачем було подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву про роз`яснення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 р. у справі №160/8246/23, в прохальній частині якої заявник просить суд:

- роз`яснити рішення суду по справі № 160/8246/23, яким зобов`язано відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідні документи для призначення позивачу - ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням висновку суду;

- рішення суду по справі № 160/8246/23 роз`яснити в частині наявності або відсутності повноважень відповідача щодо складання позивачу розрахунку вислуги років для призначення пенсії за вислугу років та направлення його до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

В обґрунтування означеної заяви, зазначено наступне.

Відповідачем (боржником) дотепер рішення суду не виконано, зокрема, без законних на те підстав, усупереч рішення суду, не складено та не надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розрахунок вислуги років. В рішенні суду зазначено, що «проаналізувавши вказані вище норми Положення № 530, суд зауважує, що положення пунктів 2.10, 2.12, 2.13, 2.15 врегульовують порядок складення основного розрахунку вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії відповідним фінансовим органом у тому випадку, коли військовослужбовець підлягає звільненню з військової служби. А пункт 2.18 порядок дій обласного ТЦКСП в такому випадку. А отже до правовідносин, що мають місце в даній справі, вони застосуванню не підлягають. Після звільнення військовослужбовця з військової служби організація роботи щодо подання документів для призначення такій особі пенсії за вислугою років відповідно до Закону №2262-ХІІ, згідно із зазначеними вище нормами, віднесена до компетенції районних (міських, районних у містах, об`єднаних районних, об`єднаних міських) військових комісаріатів (ТЦКСП) (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) та обласних військових комісаріатів (ТЦКСП)». На думку позивача, з цього висновку та рішення суду в цілому вбачається, що саме відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 уповноважений та зобов`язаний скласти позивачу ОСОБА_1 розрахунок вислуги років для призначення пенсії за вислугу років та направити його до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Проте, з відповіді відповідача від 03.06.2024 р. за вих. № 7/18770/1 вбачається, що складання розрахунку вислуги років для призначення пенсії позивачу до повноважень відповідача не входить.

Суд, враховуючи, що судове рішення у справі було ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи і відсутня необхідність заслухати заявника, суд вирішує заяву про роз`яснення судового рішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, з огляду на що зазначає наступне.

Відповідно до ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Досліджуючи наявність підстав для роз`яснення судового рішення, суд звертає увагу на те, що ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оціночним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Тобто, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для осіб, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності судового рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Таким чином, виходячи з системного тлумачення положень ст. 254 КАС України, роз`ясненим може бути рішення чи ухвала суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Як зазначено у п. 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Висновки суду щодо способу, строків, порядку виконання рішення є факультативними елементами резолютивної частини рішення. Тому, вони можуть виступити предметом роз`яснення лише у тому разі, коли суд закріпив їх у рішенні. Якщо ж висновки суду щодо способу виконання у постанові відсутні, то ухвала суду про їх роз`яснення фактично є додатковим рішенням і прямим порушенням ст. 254 КАС України, що забороняє змінювати (в тому числі доповнювати) його зміст.

При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2009 року у справі № К-18670/07-с.

Дослідивши надані документи на підтвердження поданої заяви, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд зазначає наступне.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 р. у справі №160/8246/23 набрало законної сили 06.10.2023 р.

Виходячи з тлумачення положень статті 254 КАС України, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового рішення, який полягає в усуненні неясності судового рішення та у викладенні рішення суду в більш ясній та зрозумілій формі.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Суд роз`яснює судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення та постановлення додаткового рішення цим же судом. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Дослідивши зміст зазначеного вище рішення суду, суд зауважує, що воно є чітким, зрозумілим і додаткового роз`яснення не потребує, а обставини, на які посилається заявник, фактично вказують на нерозуміння наявності або відсутності повноважень відповідача щодо складання позивачу розрахунку вислуги років для призначення пенсії за вислугу років та направлення його до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Суд зазначає, що ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення.

При цьому, дослідивши зміст зазначеного вище судового рішення, суд вважає, що воно є чітким, зрозумілим і додаткового роз`яснення не потребує, а обставини, на які посилається заявник, фактично вказують на нерозуміння порядку його виконання.

Разом з тим, суд не вправі змінювати рішення по суті.

Зазначене рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 р. у справі №160/8246/23 містить обґрунтування щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням висновку суду.

При цьому, суд зазначає, що заява в частині вимоги, щодо роз`яснення рішення суду в частині наявності або відсутності повноважень відповідача щодо складання позивачу розрахунку вислуги років для призначення пенсії за вислугу років та направлення його до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відноситься до дискреційних повноважень відповідача.

Так, відповідно до положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980 р., під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Так, встановлення наявності або відсутності повноважень відповідача щодо складання позивачу розрахунку вислуги років для призначення пенсії за вислугу років та направлення його до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є дискреційним повноваженням ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд не може підміняти державний орган та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

У силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, резолютивна частина викладена чітко та не допускає неоднозначного трактування, в той же час положення статті 254 КАС України не передбачають роз`яснення судом сторонам порядку виконання судового рішення.

З урахуванням цього, суд доходить висновку, що рішення суду в даній адміністративній справі, яке набрало законної сили, є зрозумілим для виконання суб`єктом владних повноважень та не потребує додаткового роз`яснення. Відтак, з судового рішення у даній справі вбачається, що його текст не викликає труднощів для розуміння порядку виконання, суть є зрозумілою та не двозначною, тому розширеному тлумаченню шляхом роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу, не підлягає.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про роз`яснення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 р. по справі №160/8246/23 р. за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, з викладених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 254, 294 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача про роз`яснення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 р. по справі №160/8246/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька