Справа № 480/2357/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 р.Справа № 480/2357/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023, суддя М.М. Шаповал, повний текст складено 27.04.23 по справі № 480/2357/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо не нарахування належного грошового забезпечення військовослужбовцю позивачу у період з 01.08.2022 по 30.09.2022, а також з 01.11.2022 по 30.11.2022 та 01.01.2023 по 31.01.2023 включно; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати та виплатити військовослужбовцю позивачу належне грошове забезпечення у період з 01.08.2022 по 30.09.2022, а також з 01.11.2022 по 30.11.2022 та 01.01.2023 по 31.01.2023 включно.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції не реалізував своє право на повторне витребування доказів, дослідження яких є підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у відповідача, що є свідченням однобічного з`ясування судом обставин справи, порушення принципів змагальності сторін, рівності учасників процесу та безпосередності дослідження доказів. Стверджує, що відповідач не надав суду всіх витребуваних документів, а саме: копій бойових розпоряджень (рапортів), підтверджуючих документів щодо фактично відпрацьованого часу ОСОБА_1 у період з 01.08.2022 по 30.09.2022, а також з 01.11.2022 по 30.11.2022 та 01.01.2023 по 31.01.2023 включно, зокрема, відомості про безпосередню його участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а також документів, в яких міститься детальний розрахунок та підстави нарахування позивачу суми додаткової винагороди за періоди з 01.08.2022 по 31.01.2023 із наданням підтверджуючих доказів правомірності такого нарахування, посилаючись, крім іншого, на те, що особові справи та інші документи були евакуйовані до західних регіонів. Крім того, відповідач посилається на відсутність табелювання (обліку) фактично відпрацьованого робочого часу позивача, оскільки такі не передбачені чинним законодавством України. Зазначає, що відповідач при наданні відповіді на адвокатський запит, яким також запитувались вказані документи, вказав інші підстави ненадання запитуваних документів, а саме конфіденційність даних про військовослужбовця ОСОБА_1 , який є позивачем у справі. Стверджує, що судом першої інстанції не враховано та проігноровано доводи позивача про те, що з аналізу розрахункових листів вбачається, що за вересень 2022 року позивач отримав винагороди лише 26129,03 грн, за листопад - отримав 30000 грн., а за січень 2023 року - не отримав взагалі. Зазначені докази спростовують твердження відповідача про те, що позивачу були нібито нараховані та виплачені всі належні винагороди у 30000 грн. у повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою посилання позивача на те, що відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 Середино-Будська міська територіальна громада Шосткинського району Сумської області знаходиться в зоні проведення активних бойових дій безперервно з 17.05.2022. Зазначене, на думку заявника, підтверджує, що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а отже відповідач мав нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду до 100000 грн. за оспорювані періоди.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Позивач та його представник надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в період виникнення спірних правовідносин проходив службу з дислокацією у Середино-Будській міській територіальній громаді Шосткинського району Сумської області.

Учасниками справи не заперечується та обставина, що позивач в період з 01.10.2022 по 31.10.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому йому виплачено винагороду в розмірі 70000 грн пропорційно до кількості днів, в які він брав участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, а саме: за 31 день жовтня - 70000 грн, за 31 грудня 2022 - 70000 грн. Даний факт підтверджується розрахунковими листами за серпень-грудень 2022 та січень-лютий 2023.

Вважаючи, що у період з 01.08.2022 по 30.09.2022, а також з 01.11.2022 по 30.11.2022 та 01.01.2023 по 31.01.2023 відповідачем не в повному обсязі виплачено грошову винагороду за участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, позивачем на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено заяву на нарахування належної винагороди.

Військовою частиною НОМЕР_1 надано відповідь на заяву, в якій зазначено, що нарахування додаткової винагороди за період з 01.09.2022 проведено в повному обсязі, заборгованість відсутня.

Не погоджуючись із відповіддю та вважаючи бездіяльність відповідача стосовно не нарахування та невиплати йому додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 протиправною, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду доказів на підтвердження конкретних дат (періодів) саме безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення цих заходів, які були б для відповідача підставою для виплати позивачу підвищеної додаткової винагороди та застосування пропорційний підхід до визначення її розміру, встановлений Постановою КМУ № 168.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023 та № 254/2023 від 01.05.2023, строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 за № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022 до Постанови № 168 від 28.02.2022 були внесені зміни, згідно з якими цю постанову доповнено пунктом 21 такого змісту:

«21. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Пунктом 2 Постанови КМУ № 793 від 07.07.2022 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Отже, за змістом указаних нормативно-правових актів, з 24.02.2022 у військовослужбовців Державної прикордонної служби України виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень щомісячно, а у тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів виникло право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Водночас право визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, закріплено за керівниками відповідних міністерств і державних органів.

Так, з метою врегулювання порядку і умов виплати згаданої додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної прикордонної служби 30.07.2022 прийнято Наказ № 392-АГ «Про реалізацію вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168».

Відповідно до пункту 1 вказаного наказу військовослужбовцям, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення, на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Також цим пунктом передбачено, що додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

За змістом пункту 2 Наказу № 392-АГ від 30.07.2022 вказаними заходами визначається виконання військовослужбовцем у відповідні дні:

- бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

- бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

- бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

- польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

- бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Пунктом 4 вказаного наказу передбачено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у вказаних бойових діях або заходах здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

- бойового наказу (бойового розпорядження);

- журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згодом, з метою врегулювання порядку і умов виплати згаданої додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної прикордонної служби 09.12.2022 прийнято Наказ № 628-АГ, за умовами пункту 1 якого військовослужбовцям, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Абзацом другим цього пункту передбачено, що додаткова винагорода збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Водночас пунктом 2 згаданого наказу передбачено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

- бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

- бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

- бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

- польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Відповідно до пункту 3 Наказу № 628-АГ від 09.12.2022 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно- вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

- рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Отже системний аналіз указаних норм дає підстави дійти висновку, що у період дії воєнного стану військовослужбовці Держприкордонслужби мають право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, яка містить загальні умови отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, а саме: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Втім таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Право визначати конкретні бойові дії та конкретні заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, здійснення яких зумовлює виникнення права на отримання збільшеної додаткової винагороди, так само, як і право визначати порядок отримання цієї винагороди, надано керівникам міністерств та державних органів, у структурах яких проходить службу військовослужбовець.

При цьому для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 гривень розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтвердженою документально, про що свідчить зміст наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ.

Документальне підтвердження такої участі здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у наступних документах: 1) бойовому наказі (бойовому розпорядженні); 2) журналі бойових дій (службово-бойових дій, вахтовому, навігаційно-вахтовому, навігаційному журналі), журналі ведення оперативної обстановки, бойовому донесенні (підсумковому, терміновому, позатерміновому) або постовій відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; 3) рапорті (донесенні) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

При цьому суд ураховує, що Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 сформував висновок щодо питання застосування наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою № 168.

У постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ містять норми, що зачіпають права, свободи та законні інтереси осіб, встановлюють організаційно-правовий механізм їх реалізації, та підлягають обов`язковій державній реєстрації Міністерством юстиції України. З огляду на що констатував недотримання Адміністрацією Держприкордонслужби вимог законодавства при прийнятті зазначених наказів.

Водночас Верховний Суд зауважив, що у спірний період (який є аналогічним періоду, який є предметом розгляду у цій справі) виключно зазначені накази Адміністрації Держприкордонслужби визначали механізм реалізації постанови Кабінету Міністрів України № 168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану.

Також Верховний Суд указав, що ці накази Адміністрації Держприкордонслужби фактично виконувалися протягом 2022 року, в тому числі й у спірний період, органами Держприкордонслужби, зокрема, в частині визначення переліку бойових дій та заходів, передбачених пунктом 1 Постанови №168, а також документування безпосередньої участі військовослужбовців у таких діях і заходах.

Виходячи з цього Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23 дійшов висновку, що накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ підлягають застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою № 168, у спірний період.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до Наказу № 780-ОС від 01.11.2022 ОСОБА_1 за період служби з 01.10.2022 по 31.10.2022 виплачена збільшена до 100000,00 грн додаткова винагорода, в сумі 70000 та 30000 грн. Відповідно до Наказу № 9-ОС від 05.01.2023 за період проходження служби за грудень 2022 року виплачена збільшена додаткова винагорода в сумі 30000 та 70000 грн (а.с. 240-243).

За період з 01.08.2022 по 30.09.2022, а також з 01.11.2022 по 30.11.2022 та 01.01.2023 по 31.01.2023 включно виплата додаткової грошової винагороди проведена у розмірі до 30000 грн, а саме згідно розрахункових листів за серпень 2022 року в вересні позивач отримав 26129,03 грн грошової винагороди згідно наказу № 543ос від 01.09.2022, в вересні 2022 року - 30000 грн згідно наказу № 655ос від 30.09.2022 (виплачено в жовтні 2022 року), в листопаді 2022 року - 30000 грн згідно наказу № 889 ос від 30.11.2022 (виплачено в грудні), в січні 2023 року -30000 грн згідно наказу № 108ос від 01.02.2023.

В свою чергу відповідач стверджує, що в ці періоди проходження служби ОСОБА_1 безпосередньої участі у заходах, передбачених пунктом 2 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 392-АГ від 30.07.2022, не приймав, у зв`язку з чим збільшена додаткова винагорода йому не нараховувалась.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що незважаючи на встановлений частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, позивач не звільняється від свого обов`язку, визначеного частиною 1 згаданої статті, щодо доведення тих обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Будь-яких доказів участі у бойових (спеціальних) завданнях із переліку, встановленого пунктами 2 наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України № 392-АГ від 30.07.2022 та № 628-АГ від 09.12.2022, у спірному періоді ОСОБА_1 суду не надав, про виконання таких завдань не повідомив.

На виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року про витребування доказів відповідачем надано пояснення щодо відсутності документів на підтвердження вказаних позивачем обставин з огляду на те, що ОСОБА_1 безпосередньої участі у заходах, передбачених пунктом 2 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 392-АГ від 30.07.2022, не приймав, а отже відповідні документи не оформлювались.

На виконання вимог ухвали відповідач повідомив, що з аналізу наявних в управлінні НОМЕР_2 прикордонного загону рапортів начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та телеграм начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (із доданими копіями рапортів начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 »), встановлено відсутність у зазначених документах прізвища позивача про його безпосередню участь у бойових діях або заходах за період серпень, вересень, листопад 2022 року, січень 2023 щодо виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень. Більш того, у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) відсутнє будь-яке документальне підтвердження про те, що позивач у спірні періоди брав участь у бойових діях, зокрема виконання бойових (спеціальних) завдань в серпні, вересні та листопаді 2022 року на лінії бойового зіткнення, під з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником. Жодних рапортів начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від НОМЕР_3 прикордонного загону про вказане не надходило.

При цьому в апеляційній скарзі єдиною підставою на підтвердження доводів про безпосередню участь в бойових діях позивач зазначає тільки те, що місцем проходження його служби є Середино-Будська міська територіальна громада Шосткинського району Сумської області, яка знаходиться під постійним артилерійським і мінометним обстрілами та згідно з Переліком, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, знаходиться у зоні проведення бойових дій, а отже він має право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, оскільки фактично здійснює заходи з прикриття державного кордону, тобто, є таким, що забезпечує здійснення заходів з національної безпеки, оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що сам по собі факт участі позивача у заходах щодо охорони державного кордону України в межах Середино-Будської міської територіальної громади Шосткинського району Сумської області, яка знаходяться під постійним артилерійським і мінометним обстрілами, не є безумовною підставою для отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. Право на таку винагороду у військовослужбовців Державної прикордонної служби України у спірний період виникає виключно за умов, передбачених наказами № 392-АГ від 30.07.2022 та № 628-АГ від 09.12.2022.

Колегія суддів акцентує увагу, що лише загальна вказівка на право отримання грошової винагороди в збільшеному розмірі без зазначення конкретних "бойових" днів та дат виходу на лінію бойових зіткнень чи днів, коли об`єкти, що охороняються піддавались ракетним (авіаційним) та (або) артилерійським ударам противника, позбавляє суд можливості перевірити повідомлену позивачем інформацію та встановити можливу доказову базу безпосередньої участі в бойових діях.

В той же час відповідач у вказаній справі з наданням відповідних доказів належним чином спростував аргументи позивача про наявність у нього права на виплату грошової винагороди в максимальному розмірі.

Як вбачається з розрахункових листів, позивач у спірні періоди переважно ніс бої чергування в прикордонних нарядах. При цьому за бойові чергування позивачу виплачувалась винагорода, що підтверджується відомостями з розрахункових листів, які містяться в матеріалах справи.

Отже, колегія суддів констатує факт того, що в спірні періоди позивач безпосередньої участі в бойових діях не приймав, в той час як чергування в прикордонних нарядах та охорона державного кордону не є тотожними до поняття безпосередньої участі в зоні бойових дій, що свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

Також в апеляційній скарзі позивач стверджує, що судом першої інстанції не враховано та проігноровано доводи позивача про те, що з аналізу розрахункових листів вбачається, що за вересень 2022 року позивач отримав винагороди лише 26129,03 грн, за листопад - отримав 30000 грн., а за січень 2023 року - не отримав взагалі. На його думку, зазначені докази спростовують твердження відповідача про те, що позивачу були нібито нараховані та виплачені всі належні винагороди у 30000 грн. у повному обсязі.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що з наявних в матеріалах справи розрахункових листів за лютий 2023 року вбачається, що в лютому 2023 року за січень 2023 року позивачу виплачена додаткова грошова винагорода в розмірі 30000 грн згідно наказу № 108ос від 01.02.2023, що свідчить про відсутність протиправних дій з боку відповідача під час нарахування позивачу грошового забезпечення.

Щодо виплати в вересні за серпень 2022 року грошової винагороди в розмірі менше, аніж 30000 грн, а саме: 26129,03 грн, то колегія суддів зважає на те, що з 31 липня 2022 по 04 серпня 2022 року включно позивач фактично обов`язків військової служби не виконував у зв`язку із перебуванням у відпустці, а тому за серпень 2022 йому виплачено додаткову винагороду за 27 днів серпня, що підтверджується розрахунковим листом за вересень 2022 року.

Враховуючи те, що пункт 1 Постанови № 168 в редакції від 19.07.2022 (підстава - 793-2022-п) передбачав виплату додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, на відміну від попередньої редакції Постанови № 168, в якій було передбачено виплату винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно, дії відповідача щодо виплати грошової винагороди пропорційно дням несення служби в зоні бойових дій відповідають критеріям обґрунтованості та правомірності.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 по справі № 480/2357/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов
Повний текст постанови складено 15.07.2024.