Справа № 520/9532/24
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 р. № 520/9532/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15,м. Івано-Франківськ,Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н,76018) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить суд:

1. визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком як держслужбовцю згідно ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII та скасувати рішення №01 від 02.04.2024 відділу перерахунків пенсії №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області "Про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший";

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді селищного голови з 04.07.2001 по 09.12.2020 до стажу державної служби та прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 26 березня 2024 року в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати позивача, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок про складові заробітної плати від 25.03.2024 № 363 та від 25.03.2024 №362, які видані Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно відмовлено в призначенні позивачу пенсії за віком як держслужбовцю згідно ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII та прийнято рішення про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач не має право на призначення пенсії за віком згідно із ст. 37 Закону України "Про державну службу", у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, подав відзив на позовну заяву, в якому також зазначив, що позивач не має право на призначення пенсії за віком згідно із ст. 37 Закону України "Про державну службу", у зв`язку з відсутністю стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Окрім того, позовну вимогу щодо врахування довідок про складові заробітної плати відповідач вважає заявленою передчасно.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Оскільки на території Харківщини з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду та за технічної можливості.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області і отримує з 18.02.2022 року пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

26.03.2024 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою (вх.№1224) про переведення з пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу".

Зауважень стосовно форми звернення, обсягу матеріалів звернення пенсійним органом не висловлено, наявності явних та очевидних дефектів у поданих документах не виявлено.

Подану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №01 від 02.04.2024 позивачу відмовлено в переведенні на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" за відсутністю необхідного стажу державної служби.

При цьому, у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №01 від 02.04.2024 зазначено, що позивач у період з 14.07.1994 по 03.07.2001 працював на посаді голови Новопокровської сільської ради народних депутатів Харківської області, стаж державної служби становить 6 років 11 місяців 19 днів. Починаючи з 04.07.2001 року працював на посаді, віднесеній до сьомої категорії посад в органах місцевого самоврядування відповідно до ст. 14 Закону України від 07.06.2001 №2493-ІІІ "Про службу в органах місцевого самоврядування", який набрав чинності 04.07.2001 року та не відноситься до категорії посад державної служби відповідно до ст. 25 Закону України від 16.12.1993.

У відзиві на позов Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зазначено, що підставами для відмови в призначенні пенсії за віком згідно з Законом України "Про державну службу" стали висновки про те, що після набрання чинності Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" посади працівників місцевих рад відносяться до посад службовців органів місцевого самоврядування, отже стаж служби в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби відповідно Закону №3723-ХІІ не зараховується. Також, зазначено, що позивач не набув права на призначення пенсії згідно умов Закону України "Про державну службу", оскільки станом на 01.05.2016 відсутній стаж роботи 20 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, відповідно і права на переведення з одного виду пенсії на інший, з огляду на положення пунктів 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ.

Не погоджуючись з діями та рішенням пенсійного органу щодо відмови у переведенні з пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу", позивач звернувся з цим позовом до суду.

Перевіряючи оскаржувані дії тп рішення пенсійного органу на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

У спірних правовідносинах органом ПФУ звернення позивача було вирішено по суті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у порядку ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 4.1 розділу IV Порядку №22-1 шляхом прийняття №01 від 02.04.2024р.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що відносини з проходження громадянином України цивільної публічної служби на посадах місцевого самоврядування додатково до ст.38 Конституції України від 20.04.1978р. та ст.43 Конституції України від 28.06.1996р. були унормовані положеннями Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. (далі за текстом - Закон № 3723-ХІІ), Закону України "Про державну службу" від 17.11.2011р. №4050-VI з 01.01.2016р., Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VІІІ з 01.05.2016р., Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997р. №280/97-ВР, Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001р. №2493-ІІІ.

Так, зокрема, п.5 розділу V Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997р. №280/97-ВР було указано, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України "Про державну службу" (3723-12). Вони прирівнюються до відповідних категорій посад державних службовців, якщо інше не передбачено законодавством України. Умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

З наведеного випливає, що правила пенсійного забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування первісно було регламентовано ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993р.

Дане правило було збережено і у ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001р. №2493-ІІІ.

У подальшому ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001р. №2493-ІІІ була викладена у редакції Закону України від 02.10.2013р. №1215-IV і передбачала, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

З 01.10.2017 ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001р. №2493-ІІІ була викладена у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2148-VIII і набула наступного вигляду: "Пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас із цим, з 01.05.2016р. набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VІІІ (далі за текстом - Закон №889-VІІІ), яким визначено право окремих державних службовців на пенсійне забезпечення відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993р. (далі за текстом - Закон № 3723-ХІІ).

Так, відповідно до п.10 Розділу ХІ Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п.12 Розділу ХІ Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VІІІ набрав чинності - 01.05.2016р.

Отже, станом на 01.05.2016р. громадяни України, які обіймали посади державної служби і ценз роботи яких на державній службі перевищував показник у 10 років, набули право на призначення у майбутньому пенсії у порядку ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993р.

Громадяни України, які станом на 01.05.2016р. мали стаж державної служби понад 20 років, також набули право на призначення у майбутньому пенсії у порядку ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993р.

У силу спеціального застереження ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001р. №2493-ІІІ у редакції Закону України від 02.10.2013р. №1215-IV згадані правила поширюються також і на посадових осіб місцевого самоврядування.

Положеннями ч.1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993р. передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Зі змісту ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993р. випливає, що кваліфікаційними умовами для призначення громадянину України пенсії у порядку цієї статті є: 1) ценз стажу державної служби понад 20 років або ценз стажу державної служби станом на 01.05.2016р. понад 10 років; 2) перевищення вікового цензу; 3) наявність необхідної тривалості страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, віковий ценз визначається за статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто станом на 1 травня 2016 (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця набули особи, які:

а) досягли вікового цензу (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) є діючими публічними службовцями із стажем державної служби понад 10 років або особами із стажем державної служби понад 20 років.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд зазначає, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. №3723-ХІІ і п.10 Розділу ХІ, п.12 Розділу ХІ Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VІІІ, а саме: перевищення вікового цензу, перевищення цензу тривалості страхового стажу, перевищення цензу тривалості стажу державної служби.

Відтак, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015р. № 889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. № 889-VІІІ та досягли передбаченого ч.1 ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ віку і страхового стажу.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 04.04.2018р. у справі №822/524/18 та у постановах Верховного Суду від 26.06.2018р. у справі №676/4235/17, від 19.03.2019р. у справі №466/5138/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши записи у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , суд відзначає, що трудовий стаж позивача складається, зокрема, з наступних періодів: з 14.07.1994 року по 09.12.2020 року на виборних посадах голови Новопокровської селищної ради.

Отже, відповідно до записів трудової книжки позивача у періоди з 14.07.1994 року по 09.12.2020 року позивач працював 26 років 04 місяці 25 днів на виборних посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994р. №239 "Про віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців" (далі Постанова № 239) посади голів міст районного значення, селищних і сільських голів віднесено до п`ятої категорії посад державної служби.

Ця постанова Уряду втратила чинність 26.10.2001р. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2001р. №1441 "Про віднесення посад органів місцевого самоврядування до відповідних категорій посад".

Аналіз наведених нормативних актів свідчить про те, що посади голів міст районного значення, селищних і сільських голів були віднесенні до посад державних службовців постановою Кабінету Міністрів України від 18 квітня 1994 року № 239.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2001р. №1435 "Про внесення зміни до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби" (далі за текстом - Постанова № 1435) п. 2 Порядку №283 доповнено абзацом, за змістом якого до стажу державної служби державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Отже, і після 04.07.2001р. стаж державної служби підлягає збільшенню на тривалість роботи (служби) на посадах в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001р. №2493-ІІІ посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Так, посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України (ст. 3 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001р. №2493-ІІІ).

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001р. №2493-ІІІ встановлено класифікацію посад в органах місцевого самоврядування (сім категорій). До п`ятої категорії віднесено посади, зокрема, селищних голів.

Окрім того, згідно з ч. 10 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001р. №2493-ІІІ (у редакції чинній до 11.10.2017) посадовим особам місцевого самоврядування, які працювали на виборних посадах в органах місцевого самоврядування 8 років і більше, або протягом повних двох і більше скликань, починаючи зі скликання 1990 року, за винятком припинення повноважень з причин, визначених статтею 78, пунктами 2, 3, 4 частини першої, частиною другою статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктами 1, 2, 6 частини першої і пунктом 1 частини другої статті 5 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", за наявності страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається пенсія відповідно до цього Закону незалежно від того, де вони працювали перед призначенням пенсії. У цих випадках пенсія обчислюється у порядку, передбаченому для державних службовців, із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, за останньою займаною виборною посадою на день призначення пенсії.

З огляду на викладене, покладені в основу відмови у переведенні на пенсію у порядку ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ судження в частині обчислення стажу державної служби слід визнати юридично неправильними та документально недоведеними.

За таких обставин, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №01 від 02.04.2024 про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки у даному конкретному випадку саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято протиправне рішення, то суд у силу ч.4 ст.245 КАС України суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути та вирішити по суті звернення позивача з урахуванням висновків суду по даній справі.

Стосовно вимоги позову про обтяження Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області обов`язком зарахувати період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді селищного голови з 04.07.2001 по 09.12.2020 до стажу державної служби та прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 26 березня 2024 року в розмірі 60 відсотків суми моєї заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок про складові заробітної плати від 25.03.2024 № 363 та від 25.03.2024 №362, які видані Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області, суд зазначає, що владною управлінської компетенцією на призначення пенсії та обчислення розміру пенсії за правилом екстериторіальності у даному конкретному випадку наділений зовсім інший терорган системи ПФУ, а саме - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, який визначений за принципом екстериторіальності.

Примусове виконання цих функцій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за рішенням суду у даному спорі є об`єктивно неможливим, адже Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області має повноваження виключно на виплату на користь позивача пенсії, призначеної та обчисленої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Окрім того, позовні вимоги про виплату позивачу пенсії державного службовця з 26 березня 2024 року в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати позивача, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок про складові заробітної плати від 25.03.2024 № 363 та від 25.03.2024 №362, з огляду на ч. 1 ст. 2 КАС України, є передчасними, направлені на майбутнє, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, з метою ефективного та достатнього захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №01 від 02.04.2024 "Про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший", а також вийти за межі позовних вимог, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути подану позивачем заяву про переведення з пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу", зарахувавши період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді селищного голови з 04.07.2001 по 09.12.2020 до стажу державної служби.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 241-247, 250, 255, 257-262, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15,м. Івано-Франківськ,Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н,76018) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №01 від 02.04.2024 "Про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший";

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №1224 від 26.03.2024 про переведення з пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу", зарахувавши період роботи в органах місцевого самоврядування на посаді селищного голови з 04.07.2001 по 09.12.2020 до стажу державної служби.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15,м. Івано-Франківськ,Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н,76018) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) частину судових витрат за сплату судового збору у розмірі 847,84 грн (вісімсот сорок сім гривень 84 коп.).

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Марина Лук`яненко