Справа № 380/25592/23
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 рокусправа № 380/25592/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України j Львівській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи судді, який враховується при обчисленні щомісячного (довічного) грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою на юридичному факультеті вищого навчального закладу, та календарний період проходження військової служби, згідно розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання працюючому судді та судді у відставці, станом на 26.07.2023, виданого Західним апеляційним господарським судом;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області визначити ОСОБА_1 стаж роботи на посаді судді, що враховується при обчисленні щомісячного (довічного) грошової утримання судді у відставці, тривалістю 40 років 05 місяців 02 дня, згідно розрахунку стаж роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного (довічного) грошової утримання працюючому судді та судді у відставці, станом на 26.07.2023, виданої Західним апеляційним господарським судом, зарахувавши до стажу: 35 років 03 місяці 21 день перебування на посаді судді; навчання у Львівському державному університеті імені Івана Франка, яке надає право на зарахування до стажу роботи 2 роки 04 місяці 27 днів; перебування на посаді дізнавача 38 окремого дисциплінарного батальйону Прикарпатського військового округу, яке надає право на зарахування до стажу роботи 2 роки 07 місяців 10 днів.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області визначити ОСОБА_1 розмір щомісячного (довічного) грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (з 01 серпня 2023 року провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного (довічного) грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання працюючому судді та судді у відставці, станом на 26.07.2023, виданого Західним апеляційним господарським судом, з урахуванням фактично виплачених сум, та в подальшому проводити нарахування та виплату щомісячного (довічного) грошового утримання у розмірі 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Вищої ради правосуддя від 25.07.2023№ 746/0/15-23 його звільнено з посади судді Львівського апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. Наказом Західного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 № 06-03/88 позивач відрахований зі штату Західного апеляційного господарського суду. Згідно розрахунку стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного (довічного) грошового утримання працюючому судді та судді у відставці, станом на 26.07.2023, виданого Західним апеляційним господарським судом позивачу, стаж роботи позивача становить 40 років 05 місяців 02 дні. Позивач звертався до ГУ ПФУ у Львівській області, у якій просив зарахувати до стажу роботи , який дає право на встановлення щомісячного (довічного) грошового утримання судді період навчання у Львівському державному університеті імені І. Франка, яке надає право на зарахування до стажу роботи - 2 роки 4 місяці 27 днів; перебування на посаді дізнавача 38 окремого дисциплінарного батальйону Прикарпатського військового округу, яке надає право на зарахування до стажу роботи - 2 роки 7 місяців 10 днів. Проте, відповідач відмовив у задоволенні спірних періодів до стажу роботи. Позивач зазначає, що зарахування спірного періоду до стажу роботи дасть можливість на отримання щомісячного (довічного) грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від суддівської винагороди діючого судді, який працює на відповідній посаді. Відтак, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 06.11.2023 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 27.11.2023 суддя відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач позову не визнав. 13.12.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 23775), в якому зазначив, що на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області позивач перебуває, як одержувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 29.08.2023 згідно Закону України Про судоустрій та статус суддів від 02.06.2016 № 1402. Страховий стаж ОСОБА_1 становить 39 років 04 місяців 20 днів, в тому числі спеціальний стаж, що дає право на щомісячне грошове утримання судді: 35 років 03 місяці 21 день. Розмір довічного грошового утримання становить 181612,80 грн. При нарахуванні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховано стаж роботи на посаді судді, який відповідно до ст. 135 Закону України № 1402 становить 35 років 03 місяці 21 день, загальний страховий стаж становить 39 років 04 місяців 20 днів. 21.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про зарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці навчання у Львівському державному університеті імені Івана Франка, яке надає право на зарахування до стажу роботи - 2 роки 04 місяці 27 днів; перебування на посаді дізнавача 38 окремого дисциплінарного батальйону Прикарпатського військового округу, яке надає право на зарахування до стажу роботи - 2 роки 07 місяців 10 днів. 05.10.2023 ГУ ПФУ у Львівській області надано роз`яснення на вищезазначене звернення. Так, відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України № 1402 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці виплачується в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Враховуючи вимоги ст. 142 Закону № 1402 до стажу позивача, для визначення відсотку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зараховано періоди роботи виключно на посаді судді, що становить 35 років 03 місяці 21 день, та правомірно здійснено розрахунок у розмірі 80 %. Водночас, зарахування до стажу роботи на посаді судді періодів навчання у Львівському державному університеті імені Івана Франка та перебування на посаді дізнавача окремого дисциплінарного батальйону Прикарпатського військового округу Законом України № 1402 не передбачено. Також відповідач наголошує, що до правовідносин щодо визначення права на перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням стажу роботи, який дає право на відставку підлягає застосуванню після набрання чинності Законом України № 1402, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням стажу роботи, який дає право на відставку, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Суд встановив, що відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 25.07.2023 № 746/0/15-23 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Львівського апеляційного господарського суду (відряджений до західного апеляційного господарського суду) у зв`язку з поданням заяви про відставку» звільнено з посади судді ОСОБА_1 у зв`язку з поданням заяви про відставку.

21.09.2023 позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ у Львівській області про перерахунок та виплату пенсії, у якій просив зарахувати до стажу роботи такі періоди:

- навчання у Львівському державному університеті імені Івана Франка, яке надає право на зарахування до стажу роботи - 2 роки 4 місяці 27 днів;

- перебування на посаді дізнавача 38 окремого дисциплінарного батальйону Прикарпатського військового округу, яке надає право на зарахування до стажу роботи - 2 роки 7 місяців 10 днів.

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 05.10.2023 № 26925-27865/М-52/8-1300/23 повідомило позивача, що зарахування до стажу роботи на посаді судді періодів навчання у Львівському державному університеті імені Івана Франка та перебування на посаді дізнавача окремого дисциплінарного батальйону Прикарпатського військового округу Законом України №1402 не передбачено.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування при визначенні відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання до його стажу роботи на посаді судді періоду проходження військової служби, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями ст. 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються: судоустрій, судочинство, статус суддів.

У ст. 130 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Правовідносини, пов`язані з виходом судді у відставку та призначенням йому щомісячного довічного грошового утримання, регулюються Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 1402-VIІІ) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Отже, за вибором судді у відставці йому може виплачуватися або пенсія, згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 137 Закону № 1402-VIІІ до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Отже, вказана норма передбачає можливість зарахування до стажу роботи на посаді судді стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

На підставі абзацу четвертого п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 №2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон №2862-ХІІ).

Відповідно до п. 1 Указу Президента України за №584/95 від 10.07.1995 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (чинного на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді, одержують заробітну плату і 50 відсотків передбаченого законом щомісячного грошового утримання, належного їм у разі виходу у відставку; до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно з п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» за №865 від 03.09.2005 (в редакції чинній, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України за №1097 від 01.12.2010) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2021 у справі № 580/6051/20 дійшов висновку, що законодавство, яке діяло на момент набрання чинності Законом України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", передбачало право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Невключення його до відповідного стажу роботи на посаді судді і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Вказана позиція суду також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.03.2023 у справі № 280/2167/21.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 26.06.2014 у справі "Суханов та Ільченко проти України" зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (п. 35).

За змістом судової практики Європейського суду з прав людини захист законних сподівань (очікувань) є одним з аспектів правової визначеності. Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань.

Конституційний Суд України в Рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, законне сподівання на те, що положення певного нормативно-правового акта будуть застосовані до тих чи інших правовідносин, не може перебувати поза зв`язком з дією такого нормативно-правового акта в часі.

Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 9901/302/19 суд зазначив, що при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. Водночас при обчисленні стажу, який дає право на відставку окремо слід застосовувати положення ч. ч. 1, 2 ст. 137 Закону № 1402-VIII як стаж, який зараховується додатково. У випадку зайняття посади судді без проведення конкурсних процедур стаж роботи (професійної діяльності), передбачений ч. 2 ст. 137 цього Закону, визначається на момент призначення на посаду судді вперше, а у випадку призначення на посаду судді за результатами конкурсу - зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом для участі у конкурсі та надає право для призначення на цю посаду за його результатами.

Крім того, відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

У постановах від 19.06.2018 у справі № 243/4458/17, від 13.11.2019 у справі №521/2593/17, від 05.12.2019 у справі №592/2737/17, від 13.02.2020 у справі №592/5433/17, від 24.03.2020 у справі №559/512/17, від 29.04.2020 у справі №426/12415/16-а, від 19.08.2021 у справі №369/2234/17 обставини яких є подібними, Верховний Суд дійшов висновку, що невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.

Також суд наголошує, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) виключно Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Зазначена правова позиція неодноразова застосовувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 09.11.2018 справі №243/4794/17, від 11.12.2018 у справі №522/5168/17 та від 30.01.2020 у справі №592/3694/17.

Згідно наведеного у рішенні Вищої ради правосуддя від 25.07.2023 № 746/0/15-23 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Львівського апеляційного господарського суду (відряджений до Західного апеляційного господарського суду) у зв`язку з поданням заяви про відставку» зазначено таке: «як убачається з копії диплома про вищу освіту, у період з 1 вересня 1980 року по 27 червня 1985 року ОСОБА_1 навчався за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті імені Івана Франка, отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство», кваліфікація - юрист. Отже до стажу роботи, що дає ОСОБА_1 право на звільнення у відставку підлягає зарахуванню половина строку навчання у вищому навчальному закладі - 2 роки 4 місяці».

Щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді перебування позивача на посаді дізнавача 38 окремого дисциплінарного батальйону Прикарпатського військового округу, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим ч. 4 цієї ж статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до ст. 101 (п. 1-1 ч. 1 ) та ст. 102 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (в редакції, чинній станом на 28.12.1960 (далі - КПК) органами дізнання є, 1) міліція; 2) органи безпеки у справах, віднесених законом до їх відання; 3) командири військових частин, з`єднань, начальники військових установ у справах про всі злочини, вчинені підлеглими їм військовослужбовцями і військовозобов`язаними під час проходження ними зборів, а також у справах про злочини, вчинені робітниками і службовцями Збройних Сил України у зв`язку з виконанням службових обов`язків або в розташуванні частини, з`єднання, установи; 4) митні органи в справах про контрабанду; 5) начальники виправно-трудових установ, слідчих ізоляторів, лікувально-трудових профілакторіїв і виховнотрудових профілакторіїв у справах про злочини проти встановленого порядку несення служби, вчинені працівниками цих установ, а також у справах про злочини, вчинені в розташуванні зазначених установ; 6) органи державного пожежного нагляду у справах про пожежі і порушення протипожежних правил; 7) органи прикордонної охорони у справах про порушення державного кордону; 8) капітани морських суден, що перебувають у далекому плаванні.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що для визнання стажу роботи, що дає право на відставку судді особа: а) мала перебувати на посаді слідчого чи прокурора; б) повинна мати процесуальні права та реалізовувати обов`язки, передбачені КПК.

Отже, до стажу судді має зараховуватися робота саме на посаді слідчого чи прокурора, а не робота на будь-якій іншій посаді, до повноважень якого віднесено проведення досудового слідства.

Матеріалами справи не встановлено факту перебування позивача у період з 02.07.1985 по 12.02.1988 на посаді слідчого чи прокурора, що в розумінні абзацу другого ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ є передумовою для зарахування часу роботи до стажу роботи, що дає право на відставку судді.

Також безпідставними є вимоги про зарахування до стажу роботи перебування на посаді судді, адже такий період враховано пенсійним органом, що підтверджується наявною у матеріалах справи формою РС - право, згідно якої спеціальний стаж, що дає право на щомісячне грошове утримання суддям складає 35 років 3 місяці 21 день.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 90% суддівської винагороди, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Наведена норма є чинною та неконституційною не визнавалась.

Виходячи з наведеного, стаж позивача на посаді судді становить 35 років 03 місяці 21 день та з урахуванням зарахованого на виконання цього судового рішення періоду навчання (02 роки 04 місяці 27 днів) складає 37 років 8 місяців 18 днів, та розмір його довічного грошового утримання повинен складати 84 % суддівської винагороди (50 % +34 % (17 повних відпрацьованих років понад 20 років х 2%), обчисленої відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також необхідно звернути увагу на приписи ст. 245 КАС України, згідно з якими перелік способів захисту порушених прав викладений у цій статті не є вичерпним. Суд може застосувати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наслідком розгляду справи суд вважає, що належним способом захисту прав та інтересів позивача є визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Львівській області при вирішенні питання про обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , яка полягає у незарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоду половини строку навчання у Львівському державному університеті імені Івана Франка з 01.09.1980 по 25.06.1985 02 роки 04 місяці 27 днів та визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання на рівні 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді; зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 , починаючи з 01.08.2023, виходячи із 84 % від суддівської винагороди та загального стажу роботи на посаді судді 37 років 8 місяців 18 днів, зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду половини строку навчання у Львівському державному університеті імені Івана Франка з 01.09.1980 по 25.06.1985 02 роки 04 місяці 27 днів.

Таким чином, позов позивача необхідно задовольнити частково.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Щодо судового збору, то відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 73-77, 139, 162, 244-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області при вирішенні питання про обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , яка полягає у незарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у Львівському державному університеті імені Івана Франка з 01.09.1980 по 25.06.1985 02 роки 04 місяці 27 днів та визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання на рівні 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), починаючи з 01.08.2023, виходячи із 84% від суддівської винагороди та загального стажу роботи на посаді судді 37 років 8 місяців 18 днів, зарахувавши додатково до стажу роботи на посаді судді, який дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання у Львівському державному університеті імені Івана Франка з 01.09.1980 по 25.06.1985 02 роки 04 місяці 27 днів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень рівно судових витрат у вигляді судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15.07.2024.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна