Справа № 636/2177/21
Суддя: Карімов І. В.
Дата ухвалення: 2024-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2177/21 Провадження № 2-а/636/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Карімова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта Звєрякова Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку ст. 286 КАС України з адміністративним позовом до інспектора роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції (УПП) в Одеській області старшого лейтенанта Звєрякова Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі. Позов мотивований тим, що 09.05.2021 року інспектором УПП в Одеській області старшим лейтенантом Звєряковим О.С. винесена постанова серії ЕАН № 4183815 про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Відповідно до змісту постанови 09.05.2021 року о 20 год.26 хв. За адресою: Одеська область, Лиманський район, дорога Одеса-Мелітополь, М14 21 км, водій вантажного авто ДАФ НОМЕР_1 буксирував напівпричіп НОМЕР_2 , де перевозив негабаритний вантаж, загальна ширина якого становить 3,7 м при нормі 2,6 м без дозволу від Національної поліції України, чим порушив п.22.5 ПДР - порушення проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Позивач вважає цю постанову незаконною, оскільки йому відповідачем не було роз`яснено права та не надано часу для отримання правової допомоги при винесенні постанови. Крім того, вказує, що згідно примітки до ст. 132-1 КУпАП дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів, тому його дії не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП. Зазначає, що дії позивача не відповідали Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оскільки останній здійснив заміри вантажу своєю рулеткою, не видав довідку про здійснення габаритно-вагового контролю. У зв`язку із зазначеним ОСОБА_1 просить суд скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП закрити, визнати дії відповідача протиправними.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 18.05.2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений судом строк та у передбаченому чинним законодавством порядку відзив на позов не надав.

28.01.2022 року до суду надійшла заява представника УПП в Одеській області ДПП про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача УПП в Одеській області ДПП.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області було змінено на територіальну підсудність Глобинського районного суду Полтавської області.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду № 65 від 17.11. 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність Чугуївського міського суду Харківської області відновлено з 23.11.2022 року.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 16.10.2023 року залучено УПП в Одеській області ДПП до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог КАС України.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст.268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, в силу ч.4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Судом встановлено, що 09.05.2021 року інспектором УПП в Одеській області старшим лейтенантом Звєряковим О.С. винесена постанова серії ЕАН № 4183815 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до змісту постанови 09.05.2021 року о 20 год.26 хв. за адресою: Одеська область, Лиманський район, дорога Одеса-Мелітополь, М14 21 км, водій вантажного авто ДАФ НОМЕР_1 буксирував напівпричіп НОМЕР_2 , де перевозив негабаритний вантаж, загальна ширина якого становить 3,7 м при нормі 2,6 м без дозволу від Національної поліції України, чим порушив п.22.5 ПДР - порушення проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Правопорушення зафіксовано портативним відео реєстратором 001121.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 2, 3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені частиною першою статті 132 -1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція № 1395, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч.ч. 1-3, 5-6 статті 121, статтями 121-1, 121-2, ч.ч. 1-3 статті 122, ч. 1 статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, ч.ч. 1-3 статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, ч.ч. 6, 11 статті 133-1, ч.ч. 1-3 статті 140 КУпАП.

У постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 560/751/17, яка відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, звертається увага на те, що обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ, відповідно до частини другої статті 77 КАС України покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною першою статті 132-1 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, працівники органів поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 132 -1КУпАП.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 зазначив як відповідача у справі старшого лейтенанта поліції інспектора роти №8 батальйону № 1 Управління патрульної служби в Одеській області Звєрякова Олександра Сергійовича.

Розглядаючи справу, суд виходить з того, що належним відповідачем в даній категорії справ повинен бути суб`єкт владних повноважень, а саме орган, який таке стягнення застосував (виніс постанову), а не його посадова особа.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 742/2298/17 від 17 вересня 2020 року, згідно з яким належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення є орган, який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу.

Правовий висновок щодо обґрунтованості відмови у позові, пред`явленого до неналежного відповідача, зроблено також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частина перша статті 4 КАС України).

Частиною третьою статті 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади.

Отже, старший лейтенант поліції інспектор роти №8 батальйону № 1 Управління патрульної служби в Одеській області Звєряков О.С. не може виступати самостійним відповідачем у даній справі, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, тобто належним відповідачем може бути лише орган Національної поліції, від імені якого діяв співробітник поліції, і який є юридичною особою, тобто Управління патрульної служби в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до частин третьої-сьомої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Водночас, позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Між тим ні позивач, ні інші учасники справи не заявляли клопотань про заміну неналежного відповідача належним відповідачем.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі наведенного, суд вважає, що старший лейтенант поліції інспектор інспектор роти №8 батальйону № 1 Управління патрульної служби в Одеській області Звєряков О.С. є неналежним відповідачем у даній справі, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому, позивач не позбавлений права звернутися до суду з аналогічним позовом до належного відповідача, а тому його право на судовий захист, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не порушено.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79,121, 139, 241-246, 250, 255, 263, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта Звєрякова Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі.

Рішення набирає законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження, а якщо його буде оскаржено в апеляційному порядку - з моменту проголошення судового рішення до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор роти №8 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Одеській області старший лейтенант ОСОБА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Третя особана стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 65114, м. Одеса, вул.. Академіка Корольова,5.

Суддя І.В. Карімов