Справа № 440/2609/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 р. Справа № 440/2609/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту земельних і водних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Слободянюк Н.І.) від 22.04.2024 по справі № 440/2609/24 за позовом Керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах Державної екологічної інспекції Центрального округу до Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Департамент земельних і водних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Керівник Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах Державної екологічної інспекції Центрального округу, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:

визнати протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Кротенківський" та закріплення їх в натурі (на місцевості);

зобов`язати Полтавської міської ради відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Кротенківський" та закріплення їх в натурі (на місцевості) /а.с. 1-17/.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням другої сесії двадцять другого скликання Полтавської обласної ради народних депутатів від 27 жовтня 1994 року «Про затвердження додаткового переліку заповідних територій та об`єктів області» на території Полтавського району Полтавської області створено ландшафтний заказник місцевого значення «Кротенківський», в межах землекористування ЗАТ «Полтаватурист», кв. 2, вид. 12, 15 Диканського лісництва ДП «Диканське досвідне лісомисливське господарство» та Кротенківської сільської ради, неподалік с. Кротенки. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 травня 2016 року село Кротенки Полтавського району перейменовано на село Сем`янівка. Згідно із Положенням про ландшафтний заказник місцевого значення «Кротенківський», затвердженим наказом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області №27 від 28 березня 2008 року, ландшафтний заказник місцевого значення «Кротенківський» займає 28,5 га та знаходиться в Полтавському районі. У порушення вимог Закону України "Про природно-заповідний фонд України" відповідачем не забезпечено проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський» та закріплення їх в натурі (на місцевості). Відсутність встановлених меж в натурі ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський» фактично унеможливить збереження його природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу. Державною екологічною інспекцією Центрального округу не вживалися заходи контролю щодо додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного значення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 року по справі № 440/2609/24 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Зобов`язано Полтавську міську раду забезпечити проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Третя особа, не погодилася з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту земельних і водних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 року по справі № 440/2609/24 та витребувано справу із суду першої інстанції.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2024 призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням другої сесії Полтавської обласної ради народних депутатів двадцять другого скликання від 27 жовтня 1994 року «Про затвердження додаткового переліку заповідних територій та об`єктів області» /а.с. 18-29/ затверджено погоджений з районними Радами народних депутатів додатковий перелік заповідних територій та об`єктів згідно з додатками №№ 1-5.

Так, у додатку № 2 до вказаного рішення до Переліку заказників місцевого значення під номером 18 включено заказник місцевого значення «Кротенківський» площею 28,5 га, місцезнаходження: Полтавський район, с. Кротенки; цінність території: досить цінне ландшафтне та ботанічне значення мають крутосхили із степовою рослинністю, які спускаються до р. Ворскли; кому переходить під охорону: Турбазі «Кротенківська» - 17 га, Полтавському держлісгоспу -10 га, радгоспу «Полтавський» - 1,5 га.

Відповідно до охоронного зобов`язання Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області № 458 від 27 березня 2008 року /а.с. 31/ ЗАТ «Полтаватурист» дає зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження оголошеного (організованого) ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський» відповідно до рішення Полтавської обласної ради від 27 жовтня 1994 року поблизу с. Кротенки Полтавського району загальною площею 17,0 га.

Відповідно до охоронного зобов`язання Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області № 459 від 27 березня 2008 року /а.с. 32/ ДП «Диканське досвідне лісомисливське господарство» дає зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження оголошеного (організованого) ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський» відповідно до рішення Полтавської обласної ради від 27 жовтня 1994 року поблизу с. Кротенки Полтавського району, кв. 2 вид. 12, 15, загальною площею 10,0 га.

Відповідно до охоронного зобов`язання Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області №460 від 27 березня 2008 року /а.с. 33/ Кротенківська сільська рада дає зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження оголошеного (організованого) ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський» відповідно до рішення Полтавської обласної ради від 27 жовтня 1994 року поблизу с. Кротенки Полтавського району загальною площею 1,5 га.

Згідно із пунктами 1.1, 1.2, 1.3, 1.6 Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Кротенківська», затвердженого наказом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області № 27 від 28 березня 2008 року /а.с. 34-38/, ландшафтний заказник місцевого значення «Кротенківський» (далі Заказник) оголошено рішенням Полтавської обласної ради від 27 жовтня 1994 року.

Заказник займає площу 28,5 га.

Заказник розташований в Полтавському районі, в межах землекористування ЗАТ «Полтаватурист» (пансіонат «Кротенківський»), кв. 2, вид. 12, 15 Диканського лісництва ДП «Диканське досвідне лісомисливське господарство» та Кротенківської сільської ради, неподалік с. Кротенки.

Заказник входить до складу природно-заповідного фонду України. Територія заказника не вилучається у її землекористувачів та землевласника, а саме: ЗАТ «Полтаватурист» - 17 га; ДП «Диканське досвідне лісомисливське господарство» - 10 га; Кротенківська сільська рада - 1,5 га.

Листом Полтавської окружної прокуратури № 55-75-289 вих-24 від 04 січня 2024 року /а.с. 54-59/ Державній екологічній інспекції Центрального округу повідомлено про те, що прокуратурою встановлено, що Рішенням другої сесії двадцять другого скликання Полтавської обласної ради народних депутатів від 27 жовтня 1994 року «Про затвердження додаткового переліку заповідних територій та об`єктів області» на території Полтавського району Полтавської області створено ландшафтний заказник місцевого значення «Кротенківський», в межах землекористування ЗАТ «Полтаватурист», кв. 2, вид. 12, 15 Диканського лісництва ДП «Диканське досвідне лісомисливське господарство» та Кротенківської сільської ради, неподалік с. Кротенки, та у листі викладено прохання повідомити чи планується Державною екологічною інспекцією Центрального округу звернення до адміністративного суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності Полтавської міської ради щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський» та закріплення їх в натурі у (на місцевості) з метою додержання режиму території та охорони вказаного об`єкту природно-заповідного фонду.

Листом Департаменту земельних відносин і водних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради від 18 січня 2024 року № 01-04-01.2-14/118 /а.с. 41-42/ Полтавській окружній прокуратурі на її лист від 05 січня 2024 року № 55-75-390вих-24 повідомлено про те, що питання розробки документації із землеустрою на земельні ділянки комунальної власності, земельні ділянки природно-заповідного, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, земель водного фонду, на земельні ділянки під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна комунальної власності Полтавської міської територіальної громади, передбачені «Програмою розвитку земельних відносин та охорони земель Полтавської міської територіальної громади на 2023-2027 роки», затвердженої рішенням позачергової сорок шостої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 29 грудня 2023 року. В зв`язку із значною вартістю даних видів робіт вивчається першочерговість (пріоритетність) проведення робіт із землеустрою територій Полтавської міської територіальної громади. За наявності бюджетного фінансування та виділення коштів з міського бюджету на роботи із землеустрою щодо організації і встановлення меж території ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський», розташованого на землях Сем`янівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади, можуть бути замовлені ліцензійній землевпорядній проектній організації. В Департаменті земельних відносин і водних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради відсутня будь-яка документація із землеустрою ДЗМЗ «Кротенківський» для визначення меж земельної ділянки та винесення її в натуру. На даний час проводяться роботи щодо збору та опрацювання правоустановчих документів на землі заказника місцевого значення «Кротенківський».

Листом Державної екологічної інспекції Центрального округу № 07-08/317 від 29 січня 2024 року /а.с. 60-61/ Полтавській окружній прокуратурі на її лист від 04 січня 2024 року № 55.75-289вих-24 повідомлено про те, що згідно з інформацією, що міститься у звітності про результати діяльності, які встановлені Державною екологічною інспекцією України для її територіальних органів, Інспекція не здійснювала заходи державного нагляду (контролю) об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення, які зазначені у листі від 04 січня 2024 року № 55.75-289вих-24.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 09 лютого 2024 року № 10-16-0.6-527/2-24 /а.с. 39-40/ керівнику Полтавської окружної прокуратури на лист від 05 січня 2024 року за № 55-75-389вих-24 повідомлено про те, що інформація щодо розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду: ландшафтний заказник місцевого значення «Кротенківський», відсутня. Згідно оперативної інформації до регіонального фонду документації із землеустрою та оцінки земель, що передається до Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, документація із землеустрою на об`єкт природно-заповідного фонду, а саме: ландшафтний заказник місцевого значення «Кротенківський», розробником не передавалась. В Головному управлінні відсутня інформація щодо надходження судових рішень протягом останніх трьох років про зобов`язання вчинити певні дії щодо земель природно-заповідного фонду Полтавського району Полтавської області.

Листом Полтавської окружної прокуратури № 55-75-3534вих-24 від 23 лютого 2024 року /а.с. 64/ Державній екологічній інспекції Центрального округу повідомлено, що Полтавською окружною прокуратурою відповідно до статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено підстави для представництва інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу шляхом пред`явлення адміністративного позову до Полтавської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії (відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський» та закріплення їх в натурі (на місцевості)). На виконання вимог абзацу 3 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомляє про пред`явлення вказаного адміністративного позову до суду.

Вважаючи протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Кротенківський" та закріплення їх в натурі (на місцевості), прокурор звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем не виконано вимог законодавства в частині організації проведення робіт із винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський» та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини урегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК України), законами України: "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР), "Про природно-заповідний фонд України" (далі - Закон № 2456-XII), "Про землеустрій" (далі - Закон № 858-IV).

Землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення відповідно до пункту в) частини першої статті 19 ЗК України є однією з категорій, на які за основним цільовим призначенням поділяються землі України.

Землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. (ст. 43 ЗК України)

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва). (ст. 44 ЗК України)

Вони можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду. (ст. 45 ЗК України)

До земель іншого природоохоронного призначення належать земельні ділянки, в межах яких є природні об`єкти, що мають особливу наукову цінність. (ст. 46 ЗК України)

Межі земель іншого природоохоронного призначення закріплюються на місцевості межовими або інформаційними знаками.

Порядок використання земель іншого природоохоронного призначення визначається законом.

Відповідно до ст. 46-1 ЗК України землі територій та об`єктів природно-заповідного фонду використовуються з урахуванням обмежень у їх використанні, визначених відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та положеннями про ці території, об`єкти.

Особливий режим охорони, відтворення і використання земель територій та об`єктів природно-заповідного фонду поширюється на всі розташовані в межах таких територій та об`єктів землі та земельні ділянки незалежно від форми власності та цільового призначення.

Землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом, належать до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність. (п. «в») ч. 4 ст. 83 ЗК України)

Крім того такі землі не підлягають передачі в оренду на підставі ч. 3 ст. 93 ЗК України. Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 150 ЗК України вони відносяться до особливо цінних земель.

Встановлення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій з особливим природоохоронним, рекреаційним і заповідним режимами, меж земельних ділянок власників і землекористувачів згідно з п. в) ч. 1 ст. 183 ЗК України відноситься до основних завдань землеустрою.

Землеустрій відповідно до п. г) ч. 1 ст. 184 ЗК України передбачає обґрунтування встановлення меж територій з особливими природоохоронними, рекреаційними і заповідними режимами.

Землеустрій здійснюється суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, за рахунок коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим і місцевих бюджетів, а також коштів громадян та юридичних осіб. (ч. 1 ст. 185 ЗК України)

Проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в порядку, вказаному в ч. 3 ст. 186 ЗК України.

Зокрема, проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів погоджуються з власниками, користувачами земельних ділянок, що включаються до території природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів без їх вилучення, крім випадків, коли обмеження безпосередньо встановлені законом або прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів погоджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища (у разі наявності територій чи об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, земель оздоровчого, рекреаційного призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон), органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища (у разі наявності територій чи об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення).

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів у зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, погоджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів затверджуються їх замовниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, що розробляються з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі та режими використання земель у межах територій пам`яток культурної спадщини, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, охоронюваних археологічних територій, зон охорони, буферних зон, історичних ареалів населених місць, територій об`єктів культурної всесвітньої спадщини, затверджуються органами, що відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» затверджують науково-проектну документацію у сфері охорони культурної спадщини, що визначає обмеження у використанні земель у межах територій пам`яток культурної спадщини, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, охоронюваних археологічних територій, зон охорони, буферних зон, історичних ареалів населених місць, територій об`єктів культурної всесвітньої спадщини. Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, що розробляються з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі та режими використання земель у межах територій пам`яток культурної спадщини, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, охоронюваних археологічних територій, зон охорони, буферних зон, історичних ареалів населених місць, територій об`єктів культурної всесвітньої спадщини, не пізніше 30 календарних днів до дня їх затвердження публікуються на офіційному веб-сайті органу охорони культурної спадщини, уповноваженого здійснювати їх затвердження у разі наявності територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, земель, зарезервованих для заповідання, або прибережних захисних смуг, інших територій екологічної мережі проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів погоджуються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Робочі проекти землеустрою затверджуються їх замовниками.

Робочі проекти землеустрою, що передбачають здійснення заходів на земельних ділянках державної та комунальної власності, розташованих на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, їх охоронних зонах, землях, зарезервованих для заповідання, прибережних захисних смугах, інших територіях екологічної мережі, погоджуються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 24 «Перехідні положення» ЗК України з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім перерахованих у пункті 24 земель, серед яких природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення (підп. в), а також визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Особи, які отримали дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зазначені у підпункті «е» цього пункту, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. До 1 січня 2023 року зазначені землі та земельні ділянки не можуть бути передані у власність та користування будь-яким іншим особам, крім тих, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою (крім передачі їх для розміщення об`єктів, передбачених статтею 15 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності»). У разі якщо до 1 січня 2023 року такі земельні ділянки не передані у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, такі земельні ділянки переходять у комунальну власність територіальної громади села, селища, міста, на території якої вони розташовані.

До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Завданням законодавства України про природно-заповідний фонд України є регулювання суспільних відносин щодо організації, охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення їх природних комплексів, управління у цій галузі. (ст. 1 Закону № 2456-XII).

Землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. (ст. 7 Закону № 2456-XII).

Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. На землях територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

На використання земельної ділянки або її частини в межах природно-заповідного фонду може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Обмеження (обтяження) підлягає державній реєстрації і діє протягом строку, встановленого законом або договором.

Завдані внаслідок обмеження (обтяження) у землекористуванні втрати відшкодовуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 15 Закону № 2456-XII природні заповідники - природоохоронні, науково-дослідні установи загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних для даної ландшафтної зони природних комплексів з усією сукупністю їх компонентів, підтримання природних спонтанних процесів і явищ, вивчення природних процесів і явищ, що відбуваються в них, розробки наукових засад охорони навколишнього природного середовища, ефективного використання природних ресурсів та екологічної безпеки.

Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами повністю вилучаються з господарського використання і надаються заповідникам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України.

Основними завданнями природних заповідників є збереження природних комплексів та об`єктів на їх території, проведення наукових досліджень і спостережень за станом навколишнього природного середовища, розробка на їх основі природоохоронних рекомендацій, поширення екологічних знань, сприяння у підготовці наукових кадрів і спеціалістів у галузі охорони навколишнього природного середовища та заповідної справи.

На природні заповідники покладається також координація і проведення наукових досліджень на територіях заказників, пам`яток природи, заповідних урочищ у регіоні.

Відповідно до ст. 39 Закону № 2456-XII для забезпечення необхідного режиму охорони природних комплексів та об`єктів природних заповідників, запобігання негативному впливу господарської діяльності на прилеглих до них територіях установлюються охоронні зони.

В разі необхідності охоронні зони можуть установлюватися на територіях, прилеглих до окремих ділянок національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, а також навколо заказників, пам`яток природи, заповідних урочищ, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків та парків-пам`яток садово-паркового мистецтва.

Розміри охоронних зон визначаються відповідно до їх цільового призначення на основі спеціальних обстежень ландшафтів та господарської діяльності на прилеглих територіях.

Приписи ст. 53 Закону № 2456-XII визначають, що рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Порядок відведення земельних ділянок природним заповідникам, біосферним заповідникам, національним природним паркам, регіональним ландшафтним паркам, а також ботанічним садам, дендрологічним паркам, зоологічним паркам визначається Земельним Кодексом України.

Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Згідно зі ст. 60 Закону № 2456-XII охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. У разі необхідності їх охорона може покладатися на служби державної охорони розташованих поблизу природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків та регіональних ландшафтних парків.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Пунктами 34, 37 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин та прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об`єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам`ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами «сезону тиші» з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу.

Сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил відповідає визначенню поняття землеустрою, вказаному у статті 1 Закону № 858-IV.

Відповідно до ст. 19 Закону № 858-IV до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать:

а) організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Сільські, селищні, міські ради згідно з частиною першою статті 122 ЗК України передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Серед видів документації із землеустрою пунктом в частині другої статті 25 Закону № 858-IV передбачено проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення.

Вони відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону № 858-IV розробляються з метою: а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини; г) проведення науково-дослідних робіт; ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків можуть розроблятися лише на землях та земельних ділянках, що включаються до складу таких територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів включають: а) завдання на складання проекту землеустрою; б) пояснювальну записку; в) характеристику території із встановленням режиму використання земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; ґ) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; д) витяг з графічної частини відповідної містобудівної документації з позначеними межами водоохоронної зони, прибережної захисної смуги, пляжної зони (за наявності); е) інформацію про перспективний стан використання та охорони земель у межах адміністративно-територіальної одиниці, яка є складовою схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель відповідної адміністративно-територіальної одиниці (за наявності); є) план організації території з відображенням угідь, землевласників і землекористувачів, у тому числі земельних ділянок, щодо яких встановлені обмеження у використанні; ж) план меж земельних ділянок, що включаються до території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів без їх вилучення у землевласників та землекористувачів; з) креслення перенесення в натуру (на місцевість) меж території оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення та земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; и) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж території оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів у натурі (на місцевості).

Проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, що розробляється з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі та режими використання земель у межах територій пам`яток культурної спадщини, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, охоронюваних археологічних територій, зон охорони, буферних зон, історичних ареалів населених місць, територій об`єктів культурної всесвітньої спадщини, розробляється у складі науково-проектної документації у сфері охорони культурної спадщини, крім випадків розроблення таких проектів з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель, встановлені до набрання чинності цією частиною.

Проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, що розробляється з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі та режими використання земель, щодо яких відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлюються обмеження у використанні земель, включає: а) завдання на складання проекту землеустрою; б) пояснювальну записку; в) характеристику території із встановленням режиму використання земель, на яких розташовані об`єкти культурної всесвітньої спадщини, пам`ятки культурної спадщини, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби, зони охорони, буферні зони, історичні ареали населених місць; г) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; ґ) перелік обмежень у використанні земельних ділянок; д) перелік земельних ділянок, на які поширюється дія зони обмеження у використанні земельних ділянок; е) відомості обчислення площі зони обмеження, у тому числі каталог координат.

Межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон встановлюються і по суходолу, і по водному простору.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відомості про межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, межі обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів вносяться до Державного земельного кадастру.

Колегія суддів також зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08.09.2022 р. у справі № 9901/276/19 висловлено правову позицію, згідно якої протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість і межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.

Самі собою строки поза зв`язком з конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не матимуть правового значення, якщо в зобов`язаної особи існували певні об`єктивні обставини, які перешкодили належному виконанню функцій державним органом.

Сплив чи настання строку набувають (можуть набути) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких установлюється цей строк.

З матеріалів справи судом встановлено, що предметом спору є визнання протиправною бездіяльності Полтавської міської ради щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Кротенківський" та закріплення їх в натурі (на місцевості) та зобов`язання Полтавської міської ради відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Кротенківський" та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Також судом встановлено, що рішенням від 29.01.2021 р. Полтавської міської ради «Про реорганізацію шляхом приєднання Абазівської сільської ради, Бричківської сільської ради, Валківської сільської ради, Гожулівсбкої сільської ради, Ковалівської сільської ради, Пальчиківської сільської ради, Сем`янівської сільської ради, Супрунівської сільської ради, Тахтаулівської сільської ради, Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області до Полтавської міської ради» визнано правонаступником майна, прав та обов`язків.

В доводах апеляційної скарги третя особа посилається на те, що Полтавська міська рада не надавала згоди на прийняття до комунальної власності Полтавської міської територіальної громади майна - заказника «Кротенківський» з комунальної власності територіальної громади Сем`янівської (колишня Кротенківська) сільської ради з комунальної власності територіальної громади Сем`янівської (колишня Кротенківська) сільської ради, а тому вважає, що строк проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський» не може обчислюватися з дати прийняття цього рішення 29.01.2021 р., як стверджує позивач.

Колегія суддів зазначає, що у постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 826/9815/18 Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого: якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі відповідним розпорядчим актом його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень; якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень (повне правонаступництво).

Відповідні висновки Верховного Суду були підтримані і у постановах від 13 жовтня 2021 року у справі № 803/130/16, від 02 листопада 2021 року у справі № 816/1231/15, від 26 травня 2022 року у справі № 807/3591/14, від 28 липня 2022 року у справі № 807/3656/14, від 13 грудня 2022 року у справі № 640/20719/18, від 03 травня 2023 року у справі № 260/4620/21, від 01 червня 2023 року у справі № 803/746/15-а, від 03 жовтня 2023 року у справі № 826/5470/15, від 21 вересня 2023 року у справі № 1.380.2019.002355.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів зазначає, що Полтавська міська рада є правонаступником, зокрема, Сем`янівської сільської ради (колишня Кротенківська).

Що стосується доводів позивача про протиправну бездіяльність, яка полягає у незабезпеченні проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення "Кротенківський" та закріплення їх в натурі (на місцевості), суд зазначає наступне.

Так, звертаючись до суду з адміністративним позовом, прокурор вказував на те, що саме на Полтавську міську раду покладено обов`язок забезпечити проведення робіт з винесення меж ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський», закріплення їх в натурі (на місцевості) шляхом розроблення та затвердження землевпорядної документації щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.

Такий висновок ґрунтується на тому, що відповідні землі перебувають у комунальній власності та знаходяться в адміністративних межах Полтавської міської ради.

Вирішуючи питання про те, чи виникає у відповідача обов`язок забезпечити проведення робіт з розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський», винесення меж території, закріплення їх в натурі (на місцевості) саме як у власника земель під зазначеним об`єктом природно-заповідного фонду, колегія суддів зазначає, що за правилами ч. 2 ст. 23 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» регіональні ландшафтні парки організовуються з вилученням або без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.

За правилами ч. 5 ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Відповідно до вказаної норми права наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 25 лютого 2013 року № 65 було затверджено Інструкцію щодо оформлення охоронних зобов`язань на території та об`єкти природно-заповідного фонду (далі - Інструкція).

Згідно з п. 1.3. Інструкції охоронним зобов`язанням оформляється передача під охорону території чи об`єкта природно-заповідного фонду з визначенням переліку зобов`язань щодо забезпечення додержання встановленого режиму охорони та збереження.

В охоронному зобов`язанні зазначаються, згідно з п. 2.2. Інструкції, зокрема, перелік зобов`язань, які покладаються на землекористувача (землевласника): дотримуватись встановленого режиму для території (об`єкта) природно-заповідного фонду, не здійснювати заборонену господарську діяльність, вживати заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та шкідливого впливу на територію (об`єкт) природно-заповідного фонду, дотримуватися вимог щодо використання території (об`єкта) природно-заповідного фонду, забезпечити охорону та збереження цінних природних комплексів території (об`єкта) природно-заповідного фонду.

Згідно охоронного зобов`язання Кротенківська сільська рада (правонаступником якої є Полтавська міська рада) взяла під охорону ландшафтний заказник місцевого значення «Кротенківський» зобов`язалась зберігати його та дотримуватись екологічних вимог при використанні природних ресурсів.

Згідно із пунктами 1.7, 1.9 Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Кротенківський», затвердженого наказом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області № 27 від 28 березня 2008 року /а.с. 34-38/, межі Заказника встановлюються в натуру (на місцевості) з встановленням необхідних державних інформаційно-охоронних знаків та інших знаків затвердженого зразка. Межі Заказника наносяться на планово-картографічні матеріали органів Державного комітету земельних ресурсів на місцях, землекористувачів та землевласника.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.

Згідно з п. 37 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об`єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам`ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами «сезону тиші» з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу.

При визначенні кола питань, що можуть включати в себе організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду належить встановити в натурі відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 9 ст. 47 зазначеного Закону рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Станом на час розгляду справи судом, на території Полтавської міської ради знаходиться ландшафтний заказник місцевого значення «Кротенківський», що розташований на землях Сем`янівського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади.

Таким чином, обов`язок щодо проведення робіт із винесення меж ландшафтний заказник місцевого значення «Кротенківський», як в силу закону, так і взятих зобов`язань покладено саме на Полтавську міську раду, яка зобов`язана була забезпечити проведення робіт із землеустрою, зокрема - виготовлення відповідного проекту землеустрою, винесення меж ландшафтного парку та закріплення їх в натурі (на місцевості).

При цьому слід додати, що згідно зі ст. 67 Закону України «Про землеустрій» фінансування робіт із землеустрою здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, коштів юридичних осіб, громадян та інших джерел, не заборонених законом.

За рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, що визначається Кабінетом Міністром України, фінансуються, зокрема, проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.

Згідно з п. 621 Переліку видів діяльності, що належать до природоохоронних заходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 1996 року № 1147, розроблення документації із землеустрою для територій та об`єктів природно-заповідного фонду є видом діяльності, що належать до природоохоронних заходів.

Механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення природоохоронних заходів на об`єктах комунальної власності закріплений в Порядку та умовах надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення природоохоронних заходів на об`єктах комунальної власності, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2019 року № 228.

Згідно з п. 3 зазначеного нормативно-правового акту субвенція надається з метою забезпечення охорони навколишнього природного середовища, поліпшення стану навколишнього природного середовища та створення відповідних умов для цього, що дасть можливість здійснити природоохоронні заходи на об`єктах комунальної власності, і спрямовується відповідно до напрямів, передбачених переліком видів діяльності, що належать до природоохоронних заходів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 1996 року № 1147, на: охорону і раціональне використання водних ресурсів; охорону атмосферного повітря; охорону і раціональне використання природних рослинних ресурсів; охорону і раціональне використання ресурсів тваринного світу (крім будівництва та облаштування притулків для утримання безпритульних тварин); раціональне використання і зберігання відходів виробництва і побутових відходів.

Отже, покриття витрат органу місцевого самоврядування на фінансування робіт із землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду може проводитись за рахунок субвенції з державного бюджету.

З огляду на наведені вище обставини, а також та, що не надано доказів на підтвердження того, що межі території ландшафтного заказника місцевого значення «Кротенківський» на місцевості виносилися та встановлювалися, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту земельних і водних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 по справі № 440/2609/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко