Справа № 404/874/24
Суддя: Павелко І. Л.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/874/24
Номер провадження 2-а/404/13/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

у складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Коваленко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора другого батальону першої роти УПП в Кіровоградській області Дремлюга Олексій Васильович, УПП в Кіровоградській області, Департамент Патрульної поліції про визнання протиправним та скасування постанови ,суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 241886 винесену 25 січня 2024 року інспектором першої роти другого батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Дремлюгою Олексієм Васильовичем, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 18.01.2024 року він рухався по вулиці Шевченко у м. Кропивницький на транспортному засобі Lexus LX570 з номерним знаком НОМЕР_1 близько 13.00 годин. Під час руху на панелі транспортного засобу висвітилися позначки, що свідчили про несправність транспортного засобу. Одразу після цього перестала реагувати педаль газу, що унеможливлювало подальший рух. По інерції він зміг направити автомобіль до правого краю проїзної частини, аби не перешкоджати руху автомобілів по вул. Шевченка. Після чого водій одразу увімкнув аварійний сигнал. Майже одразу до транспортного засобу Драбенка РА., який знаходився на аварійних вогнях біля правого краю проїзної частини під`їхали працівники поліції та вказали, що водій зупинився у забороненому місці та перешкоджає руху іншим транспортним засобам.

ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що його транспортний засіб зазнав ушкоджень та те, що його зупинка є вимушеною. Так як працівники поліції не реагували на пояснення водія, останній заявив клопотання про відкладення розгляду адміністративної справи, аби скористатися правовою допомогою та довести відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відтак, працівниками поліції було повідомлено про подальший розгляд даної адміністративної справи в приміщенні Управління патрульної поліції Кіровоградської області за адресою Ю. Бутусова, 226 25.01.2024 року о 7.00 годин ранку, де і була винесена постанова.

Відповідач позов не визнав, зазначивши про скоєне позивачем правопорушення .

Дослідивши докази по справу в їх сукупності суд находить позов який задоволенню не підлягає.

Встановлено,що 18.01.2024 року о 13 год. 17 хв. при здійсненні патрулювання інспектором взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 спільно із напарником, було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 , в

м. Кропивницькому по вул. Шевченка, 9 керував транспортним засобом LEXUS LX570 номерний знак НОМЕР_1 , та здійснив зупинку на проїзній частині у другий ряд, чим створив перешкоду дорожнього руху та загрозу безпеці руху, чим порушив вимоги пункту 15.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.З ст.122 КУпАП.

Із відеозаписів вбачається, що водій ОСОБА_1 під час надання усних пояснень по суті справи підтвердив той факт, що саме він здійснив зупинку ТЗ з порушенням ПДР України, та вважає свою зупинку вимушеною у зв`язку з поломкою транспортного засобу, (відео 13:19:05-13:19:35).

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно п.15.4 Правил дорожнього руху: транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині у два і більше ряди. Велосипеди, мопеди та мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

В частині 3 статті 265-4 для цілей КУпАП, зазначено, що розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: поставлено на проїзній частині у два і більше рядів.

Відповідно до ч.3 статті 122 КУпАП, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, до матеріалів адміністративної справи додано відео-фіксацію вчинення самого правопорушення від 18.01.2024 у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026.

Позивач неодноразово наголошує на тому, що здійснив вимушену зупинку. Однак, це спростовується відеофіксацією з місця події, адже у випадку вимушеної зупинки, відповідно до п. 15.14 ПДР України передбачено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Пункт 9.9. Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: а) у разі вимушеної зупинки на дорозі;9.11. Якщо транспортний засіб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий

червоний ліхтар:а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 («в», «г», «ґ») цих Правил;б) з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті «б» пункту 9.10 цих Правил.

Тож, враховуючи численні пояснення Позивача, останній не заперечує, що здійснив зупинку транспортного засобу на проїзній частині у другий ряд, однак вважає, що це вимушена зупинка. Разом із цим, враховуючи вищевикладене, Позивач не дотримався умов визначених п. 15.14 ПДР України, а тому в діях Позивача наявний склад саме інкримінованого йому правопорушення.

Позивач міг відразу припаркуватися без порушень ПДР України, тому як в подальшому при спілкуванні з поліцейськими ОСОБА_1 самостійно перепаркував транспортний засіб та наявних технічних несправностей транспортного засобу не було (відео 13:26:30-13:27:151).

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року по справі № 757/19180/16-а, суд аргументує своє рішення наступним:

«Згідно пункту 15.14 Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил (ввімкнути аварійну світлову сигналізацію (п. 9.9), разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними (п. 9.10). Проте, будь-яких доказів, що позивач здійснив саме вимушену зупинку у розумінні пункту 1.10 Правил дорожнього руху останнім не надано. Доводи позивача, про те що зупинка була вимушена через перевірку тиску в правому передньому колесі. Верховний Суд до уваги не приймає, оскільки зазначена обставина не є підставою для здійснення такої вимушеної зупинки транспортного засобу. Посилання позивача на те, що ним було вжито всіх передбачених заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, шляхом ввімкнення аварійної сигналізації, не спростовує факту порушення ним підпункту «г» пункту 15.9 Правил дорожнього руху».

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувався у відповідності до норм чинного законодавства.

Водія було повідомлено про початок розгляду щодо нього справи про притягнення до адміністративної відповідальності та роз`яснено йому положення ст. 268, 307, 308 КУпАП та ст. 63 Конституції.

Як передбачено ст. 268 КУпАП, особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Під час розгляду справи, позивач заявив усне клопотання щодо перенесення розгляду справи на інший день, у зв`язку із бажанням скористатися правничою допомогою.

Працівником поліції було повністю задоволено дане клопотання та перенесено розгляд справи на 25.01.2024 року на 07 год. 00 хв., до підрозділу поліції, позивач з клопотанням погодився та жодних заперечень не мав.

25.01.2024 року позивач разом з адвокатом Бойко Яною Романівною прибули до УПП в Кіровоградській області за адресою м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22Б під час розгляду справи інспектор оцінивши всі наявні докази, прийняв рішення по справі винести постанову серії ДП 18 №241886 від 25.01.2024 року, за ч.3 ст.122 КУпАП.

У той же час твердження позивача щодо нехтування його правами передбаченими ст. 268 КУпАП є такими, що не спростовують самого факту вчинення ним адміністративного правопорушення, а відтак, не є підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєне позивачем правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року по справі № 127/13081/16-а.

Позивач скористався своїми правами у повній мірі та на власний розсуд, позивача було

належним чином та відповідно до чинного законодавства досліджено усі необхідні для прийняття рішення по справі докази та обставини відповідно до ст.251, 252, 268 КУпАП.

Звертаю увагу суду, що позивач не заперечує той факт, що здійснив зупинку ТЗ на проїзній частині у другий ряд, що прямо заборонено п.15.4 ПДР України. Таким чином, у поліцейського були всі наявні та допустимі докази для складання відповідних адміністративних матеріалів, а зокрема за ч.3 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до чинного законодавства, розглянувши справу у присутності позивача, у порядку ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП було винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення в межах санкції передбаченої ч.З ст. 122 КУпАП, а саме штраф у сумі 680 гривень.

Постанова складена відповідно до ст.283 КУпАП містить всі необхідні реквізити визначені КУпАП, а саме: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У відповідності до вимог ст. 283 КУпАП постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ДП 18 №241886 містила інформацію щодо технічну пристрою яким здійснено відеозапис. Так відповідно до її змісту до постанови додається «відео нагрудного реєстратора 467624, 467858, відео з відеореєстратора службового ТЗ 6209, договір про надання правової допомоги, копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю, наряд замовлення №85».

Бланк винесеної постанови цілком відповідає інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зокрема ч. 5 Розділу IV вищевказаної інструкції визначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Повноваження інспектора поліції складати постанову про накладення адміністративного стягнення визначені наведеними вище нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Законом України «Про Національну поліцію».

У випадку незгоди особи щодо якої складена така постанова, вона має право оскаржити останню в установленому законом порядку. Перевірка постанови на предмет її правомірності здійснюється, у тому числі, шляхом перевірки повноважень патрульного поліцейського, дотримання ним процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності та інше.

Враховуючи, що інспектор діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про Національну поліції» та Кодексом України про адміністративні правопорушення, виконуючи свої службові обов`язки - вбачається відсутність будь-яких неправомірних дій.

Тому вважаю, що стягнення застосоване без порушення в межах санкції частини 3 статті 122 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства.

Позивач не врахував, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До матеріалів справи додана розкадровка відео у вигляді графічних зображень з камер «безпечного міста», на яких чітко вбачається, що автомобіль LEXUS LX570 номерний знак НОМЕР_1 пересувався по місту протягом всього дня, а саме 18.01.2024 року в день вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, наряд-замовлення №85 не є фактичним доказом поломки автомобіля, а користування послугами евакуатора та комп`ютерною діагностикою повністю спростовується долученим фото.

Позивач не надав суду документи які б підтверджували ремонт автомобіля, чи звернення позивача за допомогою в ремонті автомобіля.

Відповідна правова позиція кореспондується із висновками наведеними у рішенні Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2020 року п справі №362/6944/19. В аналогічній за предметом позову справі суд вмотивував своє рішення наступним: «Позивач стверджує у своїй позовній заяві, що здійснив зупинку порушенням ПДР вимушено. Позивач не доводить, що його дія була вимушена, та він здійснив її в стані крайньої необхідності, хоча такий обов`язок покладається саме н нього. Такого висновку також дійшов Верховний суд у своєму рішенні від 14.03.2018 справі № 757/19180/16-а. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення спора в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тому дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам т врахувавши письмові пояснення сторін, а також виходячи із принципів справедливості добросовісності і розумності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позиваіча необгрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляд; справи».

Доказів які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем не надано, вважаю позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, з огляду на все вищезазначене вбачається, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні, необгрунтовані.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог суд покладає судові витрати по фактично понесеним витратам на позивача.

На підстав та керуючись ч. 1 ст. 121, ст. 254, ст.283, 288, 289, 293 КУпАП; ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного ОСОБА_1 до інспектора другого батальйону першої роти УПП в Кіровоградській області, УПП в Кіровоградській області, Департамент Патрульної поліції про скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 241886 винесену 25 січня 2024 року інспектором першої роти другого батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Дремлюгою Олексієм Васильовичем, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

відповідач: інспектора другого батальйону першої роти УПП в Кіровоградській області Дремлюга Олексій Васильович, місце знаходження: вул. Ю.Бутусова буд.22б, м. м.Кропивницький,25030;

відповідач: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області місце знаходження: вул. Ю.Бутусова буд.22б, м. м.Кропивницький,25030;

відповідач: Департамент патрульної поліції НП України, місцезнаходження: вул. вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048;

Текст рішення складено 03.07.2024 року.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда