Справа № 620/6548/24
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 року Чернігів Справа № 620/6548/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 25.04.2024 №23-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення», яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірний наказ є протиправним, а зроблені висновки про неналежну організацію роботи Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Чернігівській області та контролю підпорядкованого структурного підрозділу необґрунтованими та безпідставними. Вважає, що в силу положень діючого законодавства, нормативно правових актів, дисциплінарний проступок позивача відсутній, як і вина. Посилаючись на положення Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165), Наказ ДПС України від 12.05.2020 №204 «Щодо упорядкування роботи Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» та Наказ Міністерства фінансів України від 12.12.2018 №520 (далі Порядок №520) зауважив, що обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або про відмову в такій реєстрації покладено на Комісію регіонального рівня, а тому такі рішення приймаються колегіально. Обов`язки Голови Комісії обмежуються організаційними питаннями роботи комісії, Голова Комісії не має повноважень щодо скасування рішення Комісії, надавати вказівки членам Комісії чи самостійного прийняття рішення замість Комісії. Також, позивач зазначив, що ані вказаним Порядком №1165, ані Положенням про Головне управління ДПС в Чернігівській області, ані Регламентом останнього не перебачено повноваження Голови Комісії на порушення дисциплінарного провадження стосовно членів Комісії, члени Комісії не підпорядковуються Голові Комісії.

Суд ухвалою від 20.05.2024 відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. В подальшому, суд ухвалою від 19.06.2024 залишив без задоволення клопотання представника Головного управління ДПС у Чернігівській області про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Представником відповідача протягом встановленого судом строку надано відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнає, вважає позов безпідставним та необгрунтованим, та просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Наполягає на наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку та наявності підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій наголошено на тому, що відповідачем не надано доказів невиконання, неналежного виконання чи не сумлінного виконання позивачем обов`язків заступника начальника управління - начальником відділу моніторингу операцій і ризиків та роботи з ризиками управління з витань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Чернігівській області.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

У період з 16.11.2023 по 29.12.2023 робочою групою Державної податкової служби України було проведено комплексну планову невиїзну (дистанційну) перевірку (з частковим виїздом за потреби) стану організації роботи ГУ ДПС у Чернігівській області з основних питань за 201-2023 роки за результатами якої, складено Акт від 29.12.2023 №1729/99-00-02-03-02-14 (т.2 а.с.72-116).

Під час комплексної перевірки ДПС України, зокрема, перевірявся стан організації роботи ГУ ДПС у Чернігівській області за напрямком моніторингу, аналізу та оцінки стану опрацювання податкових ризиків, в якому позивач обіймає посаду заступника начальника управління начальника моніторингу операцій і ризиків та роботи з ризиками управління з витань виявлення та опрацювання податкових ризиків.

За результатами проведеного аналізу було встановлено недоліки і порушення у роботі ГУ ДПС у Чернігівській області при відпрацюванні ризикових суб`єктів господарювання, встановлені певні недоліки в роботі Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також встановлено відсутність контролю в частині дотримання Комісією вимог Порядку №1165 та №520, що призвело до незабезпечення упередження розповсюдження «схемного» податкового кредиту протягом періоду вересень-грудень 2023 року та своєчасного прийняття рішень про відповідність платників критеріям ризиковості, неналежного аналізу господарської діяльності підприємств за умови здійснення ризикових операцій платниками.

До Головного управління ДПС у Чернігівській області надійшло доручення в.о. Голови ДПС України від 01.02.2024 №19-д(02) (т.2 а.с.130-131) до доповідної записки Департаменту забезпечення відомчого контролю від 29.01.2024 №98/99-00-02-03-02-14 (т.2 а.с.117-129), пунктом 2.1 якого зобов`язано керівництво ГУ ДПС України у Чернігівській області вжити заходів із метою притягнення до відповідальності посадових осіб за встановлені комплексною плановою невиїзною (дистанційною) перевіркою порушення та недоліки, зокрема, шляхом ініціювання відповідних дисциплінарних проваджень згідно з Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу».

Відповідно до доповідної записки Департаменту забезпечення відомчого контролю від 29.01.2024 №98/99-00-02-03-02-14 Департаментом проведено комплексну перевірку стану організації роботи Головного управління ДПС у Чернігівській області з основних питань організації роботи, за результатами якої встановлено невиконання ГУ ДПС показників доходів в окремих періодах, незалучення наявних резервів з метою наповнення бюджету та невжиття заходів з метою з`ясування фактичної їх наявності, порушення та недоліки в організації роботи щодо адміністрування податків і зборів, контрольно-перевірочній роботі, введенні та наповненні баз даних ДПС, збору доказової бази, відпрацюванні ризикових суб`єктів господарювання, погашенні податкового боргу, тощо.

За результатами перевірки стану організації роботи управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків за напрямом моніторингу, аналізу та оцінки опрацювання податкових ризиків встановлено недоліки в роботі комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено відсутність контролю в частині дотримання Комісією вимог Порядку №1165 та №520, що призвело до незабезпечення упередження розповсюдження «схемного» податкового кредиту протягом періоду вересень-грудень 2023 року та своєчасного прийняття рішень про відповідність платників критеріям ризиковості, неналежного аналізу господарської діяльності підприємств за умови здійснення ризикових операцій платниками на суму близько 26,2 млн грн. ПДВ (ТОВ «РІВЛ», ТОВ «Нікспецтранс», ТОВ «Північавтотранс», ТОВ «Алекс бетон буд», ТОВ «Совпал ЛТД», ТОВ «Св трейд Лайн», ТОВ «Фул-транс»).

Також має місце формальний підхід в частині розгляду повідомлень про подання документів щодо підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненим податковим накладним/розрахункам коригування та, як наслідок, зареєстровано на підставі рішень комісії на суму близько 1,5 млн грн. ПДВ податкові накладні, виписані за період з вересня по грудень 2023 року (ТОВ «Нікспецтранс», ТОВ «Північавтотранс», ТОВ «Совпал ЛТД», ТОВ «СВ Трейд Лайн», ПП «ЛТ Тренінг»).

Крім цього, допущено зволікання виконання п.2.1 доручення Голови ДПС від 19.06.2023 №106-д(02) до доповідної записки від 19.06.2023 №641/99-00-02-03-01-13. Зокрема, по доведеним платникам податків не забезпечено упередження розповсюдження «схемного» податкового кредиту та своєчасного прийняття рішень про відповідність платників критеріям ризиковості, що призвело до розповсюдження «схемного» податкового кредиту на суму щонайменше 536,3 млн грн. ПДВ. Так, ПП «Чернігівнафтопродукт» - прийнято рішення про відповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку лише 09.10.2023, аналогічно ПП «Сівер-нафта» - 13.11.2023, ТОВ «МС-2018» - 13.11.2023, ПП «АРС сервіс 22» - 13.11.2023, ПП «Транслогістична компанія» - 15.09.2023, ПП «Агроспецтранс» - 09.10.2023, ТОВ «БК «Дан Девелопмент» - 21.08.2023, ТОВ «Імек» - 18.08.2023, Приватне автотранспортне підприємство «Компанія Спринт» - 29.11.2023, ТОВ «Сівертекс» - 30.11.2023, ТОВ «М`ятний» - 21.08.2023, ПП «Семенівський колорит» - 08.11.2023.

Відповідно до доповідної записки Сектору забезпечення відомчого контролю від 12.02.2024 №39/25-01-02-11 (т.2 а.с.132-144), дорученням в.о.начальника ГУ ДПС у Чернігівській області від 23.02.2023 №28/25-01-01-01 доручено порушити дисциплінарні провадження для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарних проступків, що полягають у неналежному виконанні посадових обов`язків з контролю за роботою підпорядкованих структурних підрозділів стосовно заступника начальника управління - начальником відділу моніторингу операцій і ризиків та роботи з ризиками управління з витань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Чернігівській області (п.1.6 доручення від 23.02.2024).

Дисциплінарне провадження відносно позивача порушено 26.02.2024 на підставі наказу від 26.02.2024 №19-дп (т.2 а.с.146). Дисциплінарну комісії з розгляду дисциплінарної справи Головного управління ДПС у Чернігівській області, утворено відповідно до наказу від 01.03.2024 №124 (т.2 а.с.66, 67). В подальшому, наказом від 26.03.2024 №38-дп термін здійснення дисциплінарного провадження продовжено по 25.04.2024.

Відповідно до подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16.04.2024 Дисциплінарна комісія вирішила рекомендувати на підставі ст..65, 66 і п.2 ч.4 ст.67 Розділу VIII Закону №889 застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, передбачене ч.4 ст.66 Розділу VIII Закону №889, за неналежне виконання посадових обов`язків, що полягає в незабезпеченні достатнього рівня організації роботи та контролю підпорядкованого структурного підрозділу в частині порушення вимог Порядку №1165 та №520, що призвело до незабезпечення упередження розповсюдження «схемного» податкового кредиту протягом періоду вересень-грудень 2023 року та своєчасного прийняття рішень про відповідність платників критеріям ризиковості, неналежного аналізу господарської діяльності підприємств за умови здійснення ризикових операцій.

В подальшому, на підставі подання Дисциплінарної комісії від 16.04.2024, пояснень позивача від 18.04.2024 (т.2. а.с.172-176), відповідачем прийнято наказ від 25.04.2024 №23-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення», відповідно до якого, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, передбачене п.5 ч.2 ст.65 Закону №889.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно з п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.5 КАС України).

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

За ч.3 ст.2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Приписами статей 6 та 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Згідно з ст.1 Закону №889 державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

За ч. 2 ст. 1 Закону №889 державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Серед визначених Законом №889 понять в статті 2 вказано, що посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону; 5) професійна компетентність - здатність особи в межах визначених за посадою повноважень застосовувати спеціальні знання, уміння та навички, виявляти відповідні моральні та ділові якості для належного виконання встановлених завдань і обов`язків, навчання, професійного та особистісного розвитку; службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Принципи державної служби визначені статтею 4 Закону №889, серед яких: верховенство права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; професіоналізм - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; законність - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; доброчесність - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.

Відповідно до ст.7 Закону №889 державний службовець, серед визначеного, має право на: повагу до своєї особистості, честі та гідності, справедливе і шанобливе ставлення з боку керівників, колег та інших осіб; чітке визначення посадових обов`язків; належні для роботи умови служби та їх матеріально-технічне забезпечення; просування по службі з урахуванням професійної компетентності та сумлінного виконання своїх посадових обов`язків; оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності; захист від незаконного переслідування з боку державних органів та їх посадових осіб у разі повідомлення про факти порушення вимог цього Закону.

Державні службовці також реалізують інші права, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах (ч.2 ст.7 Закону №889).

Основні обов`язки державного службовця закріплені статтею 8 Закону №889, зокрема: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до статті 36 Закону №889 особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки», та з чого слідує, несумлінне виконання державним службовцем його посадових обов`язків та інших законних вимог, що нерозривно пов`язано, та об`єктивно має наслідком порушення Присяги таким державним службовцем.

Відповідно до статті 64 Закону №889 за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ст.65 Закону № 889).

Згідно з ч.2 ст.65 Закону №889, дисциплінарним проступком серед перелічених, є 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

За приписами ч.3 ст.66 у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність (ч.4 ст.66 Закону №889).

Відповідно до ч.1 ст.68 Закону №889 дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження), зокрема, суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) (ч.1 ст.69 Закону №889).

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, а також їх заступників, утворює суб`єкт призначення (ч. 2 ст. 69 Закону №889).

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів (ч.3 ст.69 Закону №889).

Члени дисциплінарної комісії здійснюють свої повноваження на громадських засадах (ч.5 ст.69 Закону №889).

Відповідно до ч.10 ст.69 Закону №889 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку (ч.11 ст 69 Закону №889).

Згідно з ст.71 Закону №889 порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення (ч.1 ст.72 Закону №889).

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.73 Закону №889 з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (ч.4 ст.73 Закону №889).

Відповідно до ст.75 Закону №889 дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Відповідно до ст.75 Закону №889 перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

За ст.76 Закону №889 державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

За ст.77 Закону №889 слідує, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

У разі виявлення за результатами розгляду ознак кримінального чи адміністративного правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

У разі відмови державного службовця від одержання копії наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження такий документ не пізніш як у триденний строк з дня прийняття рішення надсилається державному службовцеві за місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Право на оскарження наказу визначено ст.78 Закону №889.

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначає Порядок здійснення дисциплінарного провадження, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 (далі - Порядок №1039).

Згідно із п.2 Порядку №1039 процедура здійснення дисциплінарного провадження передбачає: прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження; формування дисциплінарної комісії та її склад; визначення повноважень дисциплінарної комісії; визначення основних засад роботи дисциплінарної комісії; формування дисциплінарної справи; прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи.

Вказана процедура є обов`язковою, а вказаний у ній перелік є обов`язковим та не підлягає розширеному тлумаченню.

Пунктом 4 Порядку №1039 встановлено, що дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі державний службовець). дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Зокрема, п.5 Порядку №1039 встановлено, що тривалість формування дисциплінарної справи не може перевищувати 20 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 30 календарних днів.

Дисциплінарна справа повинна містити: дату і місце її формування; підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень: пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Відповідно до п.31 Порядку №1039 комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді.

Державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до ст.76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Положеннями п.32 Порядку №1039 встановлено, що про дату, час і місце засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання Пx поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

Комісія, дисциплінарна комісія може прийняти рішення про перенесення засідання для надання пояснення державним службовцем з урахуванням строків здійснення дисциплінарного провадження (п.32 Постанови №1039).

Рішення про перенесення засідання може бути прийнято в разі, коли державний службовець вперше не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим п.19 цього Порядку, повідомивши про поважні причини своєї відсутності, зокрема з підстав виникнення технічних проблем. що унеможливили його участь у засіданні в режимі відеоконференції.

У разі перенесення засідання Комісія, дисциплінарна комісія повідомляє про це державному службовцю відповідно до абзаців першого і другого цього пункту.

Згідно з п.34 Порядку №1039, результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами. які брали участь у голосуванні.

Пропозиція (подання) складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

У вступній частині зазначаються: - дата складення; - відомості щодо підстав для порушення дисциплінарного провадження; - прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, його посада, інші відомості, що мають значення для здійснення дисциплінарного провадження.

У мотивувальній частині зазначаються:

у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: - факти, що підтверджують відсутність вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку із відповідним обґрунтуванням; - заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду;

у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: - факти, що підтверджують вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів; - обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; - ступінь вини державного службовця; - характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків; - відомості, що характеризують державного службовця, обставини, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність державного службовця, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та ставлення державного службовця до державної служби; заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду.

У резолютивній частині зазначаються:

у разі відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: - прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, висновок про відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку; - пропозиція про закриття дисциплінарного провадження;

у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку:

- висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку. передбаченого відповідним пунктом ч.2 ст.65 Закону, та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; - вид дисциплінарного стягнення, рекомендованого до застосування, передбачений відповідною частиною ст.66 Закону, або обставини, що виключають можливість накладення дисциплінарного стягнення.

Враховуючи вищезазначене слідує, що дисциплінарне провадження порушується відносно державного службовця в разі виявлення та перевірки вчинення останнім порушень положень Закону №889, вчинення ним діяння, прирівняного до дисциплінарного проступку, встановлення вини, ступеню та характеру вчиненого проступку, обставин проступку, характеризуючи відомостей державного службовця, зібрання усіх документів та інформації, яка може підтвердити чи спростувати відношення державного службовця до проступку.

Відповідно, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа із дотриманням положень Закону №889 та Порядку №1039, яка має містити у собі повний виклад та зібрання усіх достатніх та належних доказів та інформації з метою та на виконання повноважень дисциплінарної комісії за наслідками проведення такого дисциплінарного провадження, з дотриманням прав державного службовця, відносно якого порушено дисциплінарне провадження, що закінчується пропозицією комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

В свою чергу, суб`єкти призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії, які є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження, у зв`язку з чим у суб`єкта призначення має виключні повноваження на прийняття одного з двох рішень, врахувати пропозицію комісії застосувати до державного службовця дисциплінарне стягнення чи відхилити, закрити дисциплінарне провадження.

Законодавство також передбачає, що дисциплінарне стягнення не може бути застосовано до державного службовця на час перебування на лікарняному та/або у відпустці, у відрядженні та відповідно, державний службовець не обмежений в праві на наданні до комісії своїх пояснень та доказів, користуватися правовою допомогою адвоката.

З досліджених судом матеріалів дисциплінарної справи (т.2 а.с.70-199) встановлено, що за результатами проведеного аналізу виявлено недоліки і порушення в роботі Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- встановлено відсутність контролю в частині дотримання Комісією вимог Порядку №1165 та №520, що призвело до незабезпечення упередження розповсюдження «схемного» податкового кредиту протягом періоду вересень-грудень 2023 року та своєчасного прийняття рішень про відповідність платників критеріям ризиковості, неналежного аналізу господарської діяльності підприємств за умови здійснення ризикових операцій платниками на суму близько 26,2 млн грн. ПДВ (ТОВ «РІВЛ», ТОВ «Нікспецтранс», ТОВ «Північавтотранс», ТОВ «Алекс бетон буд», ТОВ «Совпал ЛТД», ТОВ «Св трейд Лайн», ТОВ «Фул-транс»);

- також має місце формальний підхід в частині розгляду повідомлень про подання документів щодо підтвердження реальності здійснення операцій по зупиненим податковим накладним/розрахункам коригування та, як наслідок, зареєстровано на підставі рішень комісії на суму близько 1,5 млн грн. ПДВ податкові накладні, виписані за період з вересня по грудень 2023 року (ТОВ «Нікспецтранс», ТОВ «Північавтотранс», ТОВ «Совпал ЛТД», ТОВ «СВ Трейд Лайн», ПП «ЛТ Тренінг»).

- допущено зволікання виконання п.2.1 доручення Голови ДПС від 19.06.2023 №106-д(02) до доповідної записки від 19.06.2023 №641/99-00-02-03-01-13. Зокрема, по доведеним платникам податків не забезпечено упередження розповсюдження «схемного» податкового кредиту та своєчасного прийняття рішень про відповідність платників критеріям ризиковості, що призвело до розповсюдження «схемного» податкового кредиту на суму щонайменше 536,3 млн грн. ПДВ. Так, ПП «Чернігівнафтопродукт» - прийнято рішення про відповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку лише 09.10.2023, аналогічно ПП «Сівер-нафта» - 13.11.2023, ТОВ «МС-2018» - 13.11.2023, ПП «АРС сервіс 22» - 13.11.2023, ПП «Транслогістична компанія» - 15.09.2023, ПП «Агроспецтранс» - 09.10.2023, ТОВ «БК «Дан Девелопмент» - 21.08.2023, ТОВ «Імек» - 18.08.2023, Приватне автотранспортне підприємство «Компанія Спринт» - 29.11.2023, ТОВ «Сівертекс» - 30.11.2023, ТОВ «М`ятний» - 21.08.2023, ПП «Семенівський колорит» - 08.11.2023.

Дисциплінарною комісією зазначено про те, що відповідно до п.4 та 5 розділу 3 посадової інструкції заступника начальника управління начальника відділу моніторингу операцій і ризиків та роботи з ризиками управляння з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Чернігівській області, затвердженої начальником ГУ ДПС у Чернігівській області Слотюк Людмилою 05.07.2022, до основних обов`язків належить, зокрема, але не виключно організація роботи з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, моніторинг фінансово-господарських операцій платників на наявність податкових ризиків (т.2 а.с.200-201).

Відповідно до наказів ГУ ДПС від 29.03.2023 №65, від 12.06.2023 №150, від 15.06.2023 №151, від 22.06.2023 №164 (т.2 а.с.208, 212, 213, 215) була визначена заступником голови Комісії та у період відсутності з 19.06.2023 по 29.12.2023 заступника начальника ГУ ДПС у Чернігівській області, який був визначений головою першої комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, була відповідальною за належну організацію роботи Комісії.

Тобто, в ході проведення дисциплінарного провадження, перевірялась саме робота Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Чернігівській області у межах виконання Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 та Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за №1245/34216 у частині здійснення заходів виявлення та опрацювання податкових ризиків, Головою якої був заступник начальника ГУ ДПС у Чернігівській області Погрібний Р.В. та у відсутність якого, повноваження голови здійснювала ОСОБА_1 , та в діях і бездіяльності якої комісією встановлено дисциплінарний проступок та відносно якої застосовано дисциплінарне стягнення.

В матеріалах справи містяться протоколи Комісії регіонального рівня, в т.ч. відносно суб`єктів господарювання ТОВ «РІВЛ», ТОВ «Нікспецтранс», ТОВ «Північавтотранс», ТОВ «Алекс бетон буд», ТОВ «Совпал ЛТД», ТОВ «СВ трейд Лайн», ТОВ «Фул-транс», ПП «ЛТ Тренінг»,ПП «Чернігівнафтопродукт», ПП «Сівер-нафта», ТОВ «МС-2018, ПП «АРС сервіс 22», ПП «Транслогістична компанія», ПП «Агроспецтранс», ТОВ «БК «Дан Девелопмент», ТОВ «Імек», Приватне автотранспортне підприємство «Компанія Спринт», ТОВ «Сівертекс», ТОВ «М`ятний», ПП «Семенівський колорит» (т.2 а.с.239-249, т.3 а.с.1-245).

Слід звернути увагу, що не зважаючи на те, що в наказі про накладення дисциплінарного стягнення зазначено про реєстрацію податкових накладних виписаних за вересень-грудень 2023 року, Комісією по ТОВ «Нікспецтранс» останні повідомлення до зупинених податкових накладних подані 10.03.2023 та розглянуті ще у березні 2023, а щодо ПП «ЛТ Тренінг» - у грудні 2022 року.

Крім того, в акті комплексної перевірки було зазначено про реєстрацію податкових накладних Комісією, однак з протоколів вбачається, що зазначені в акті факти про реєстрацію податкових накладних не відповідають дійсності, оскільки Комісією приймались рішення про відмову в реєстрації податкових накладних по деяким підприємствам. При цьому, відмова приймалась безпосередньо на підставі поданих платниками документів або за їх відсутності при отриманні додаткового повідомлення.

Також, як слідує з протоколів, аналіз фінансово-господарської діяльності суб`єктів господарювання, зазначених вище, проводився постійно, а позивачем вживались заходи з організації роботи управління в частині моніторингу діяльності визначених підприємств та у разі наявності інформації, що свідчила про проведення ймовірно ризикових операцій, забезпечувалась підготовка та розгляд такої інформації.

Суд враховує та зазначає, що питання діяльності Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 за №1165 (далі - Порядок №1165).

Згідно з п.35 Порядку №1165 у разі відсутності голови комісії контролюючого органу його обов`язки виконує заступник голови комісії. У разі відсутності голови комісії контролюючого органу та його заступника обов`язки голови комісії виконує один із членів комісії, який обирається комісією.

Згідно з п.25 Порядку №1165 обов`язок, щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку покладено на Комісію регіонального рівня.

Тобто, рішення приймається Комісією в цілому, а не окремо Головою Комісії.

Комісією регіонального рівня, у відповідності до п.2 Порядку №1165, є комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У відповідності до п.30 Порядку №1165, Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше семи членів.

Голова комісії регіонального рівня та її персональний склад, згідно з п.31 Порядку №1165, затверджуються наказом головного управління ДПС в області, м. Києва та Офісу великих платників податків ДПС. Головою комісії регіонального рівня призначається перший заступник або заступник керівника головного управління ДПС в області, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Рішення комісії контролюючого органу, згідно з п.39 Порядку №1165, приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Згідно з п.40 Порядку №1165, рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого на засіданні.

Присутній на засіданні комісії контролюючого органу член комісії, який не згоден з рішенням комісії або утримався від голосування, повинен викласти у письмовій формі свою окрему думку, яка додається до матеріалів засідання такої комісії.

Пункт 34 Порядку №1165 визначає конкретний та вичерпний перелік повноважень Голови Комісії.

Так, Голова комісії контролюючого органу: організовує роботу комісії та координує роботу її членів; головує на засіданнях комісії та визначає перелік питань, що підлягають розгляду; визначає функціональні обов`язки кожного члена комісії; відповідає за виконання покладених на комісію завдань та функцій; організовує підготовку документів щодо діяльності комісії; забезпечує надання аналітичної інформації; ініціює питання щодо зміни персонального складу комісії; забезпечує формування рішень за встановленою формою та надсилання їх платнику податку; забезпечує вирішення інших питань, що стосуються здійснення повноважень комісії.

Таким чином, обов`язки Голови комісії обмежуються виключно організаційними питаннями роботи Комісії, координаційними діями, відповідальність за виконання покладених на Комісію завдань та функцій, забезпечення інформацією та забезпечення формування рішень Комісії, що виключає вплив на Комісію, підпорядкування членів безпосередньо Голові. Діючим законодавством України не передбачено повноваження Голови Комісії скасовувати рішення Комісії, надавати обов`язкові вказівки членам Комісій регіонального рівня, також і щодо голосування, самостійно приймати рішення замість Комісії регіонального рівня.

Суд зазначає, що згідно Порядку №1165, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, приймаються колегіально, відповідною Комісією регіонального рівня, що виключає одноособові рішення прийняття Головою Комісії.

Як вбачається з витягів із протоколів Комісії з питань реєстрації податкових накладних (т.2 а.с.239-249, т.3 .а.с.1-245), останні підтверджують, що рішення приймались одноголосно.

При цьому, в контексті посадових обов`язків позивача, визначених посадовою інструкцією, суд звертає увагу, що позивач, як заступник начальника управління начальник відділу, забезпечує організацію роботи відділу з питань зупинення реєстрації податкових накладних та моніторинг фінансово-господарських операцій платників на наявність податкових ризиків за даними інформаційних ресурсів ДПС та поданих платниками податку підтверджуючих документів та надає на розгляд комісії матеріали для прийняття відповідних рішень.

При цьому, саме комісія, а не позивач, оцінює надані платниками податку документи, зібрану наявну податкову інформацію, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній і приймає рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до наступних висновків та зазначає, що порушення дисциплінарної справи згідно Закону №889 та Порядку №1039 можливо лише по відношенню до державного службовця в разі наявності дисциплінарного проступку задля встановлення наявності, підтвердження чи відсутності вини, вчиненого проступку, характеру проступку, наслідки такого проступку із можливим відсторонення від займаної посади на період проведення дисциплінарного провадження, у разі виявлення порушень, встановлених п.1, 7-10 та 14 ч.2 ст.65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Відповідно матеріали дисциплінарного провадження мають містити усі необхідні докази та інформацію, зібрану в ході дисциплінарного провадження із викладенням пропозиції чи поданого до суб`єкта призначення подання.

Суд наголошує, що для встановлення наявності чи відсутності в діях/бездіяльності державного службовця дисциплінарного проступку, визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, призначається дисциплінарне провадження, метою якого є визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку. В межах дисциплінарного провадження державний службовець має права, як гарантія об`єктивного та неупередженого розгляду відносного нього справи, зокрема, право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи, право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи та лише в межах дисциплінарного провадження дисциплінарні комісії можуть зробити висновок про наявність вини державного службовця, ступеня такої вини з урахуванням тяжкості вчиненого проступку, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, тощо.

Вказана позиція суду підтверджується зазначеними вище нормами діючого законодавства та узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними в постанові від 08.02.2023у справі №160/19669/21.

Суб`єкт призначення як наслідок, врахувавши пропозицію чи подання Дисциплінарної Комісії приймає рішення про застосування дисциплінарного стягнення чи відсутності вини та закриття дисциплінарного провадження. Та, таке рішення має бути викладено належним чином, з дотриманням норм діючого законодавства, із викладенням фактів та обставин вчиненої вини, її доведення чи спростування, відомості про службовця, юридичну кваліфікацію проступку та вид застосованого дисциплінарного стягнення.

В даній справі дисциплінарне провадження було здійснено за наслідками проведеного аналізу роботи Комісії регіонального рівня під час опрацювання поданих суб`єктами господарювання накладних/розрахунків коригування для реєстрації таких в ЄРПН на предмет дотримання Порядку №1165 та Порядку №520, по певним підприємства було прийнято рішення про віднесення до критеріїв ризиковості, але податкові накладні таких були зареєстровані в ЄРПН.

Тобто, питання стосувалось саме того, що Комісією регіонального рівня прийнято було рішення про реєстрацію податкових накладних, та відповідачем виокремлено дії позивача та вказано про те, що ним не належним чином було виконано свої посадові обов`язки.

Суд наголошує, що суб`єкт призначення має належним чином розмежовувати повноваження, обов`язки державного службовця від повноважень функції контролюючого органу, вказаної Комісії регіонального рівня у складі якої виступають призначені члени Комісії, які мають відповідний статус державного службовця, але в статусі члена Комісії на них покладено права та обов`язки визначені, зокрема, Порядком №1165 та Порядок №520.

Суд зауважує, що жодним законом, нормативно-правовим або локально-правовим актом не визначено повноважень та обов`язків Голови Комісії щодо контролю за роботою Комісії у вигляді впливу на таку її роботу, самостійного прийняття рішень чи вчинення дій Головою Комісії під час опрацювання господарської діяльності суб`єктів господарювання членами Комісії, прийняття самостійного рішення, обмежуючи повноваження Комісії, щодо реєстрації чи відмови у реєстрації поданих суб`єктами господарювання до ЄРПН податкових накладних/розрахунків, віднесення до критерії ризиковості. Комісія регіонального рівня є колегіальним органом та приймає відповідно рішення колегіально, окрему свою позицію викладає член Комісії в належній формі.

Відповідачем в даній справі не надано доказів невиконання, неналежного виконання чи не сумлінного виконання позивачем службових обов`язків. Позаяк матеріалами справи, а саме протоколами засідання комісії повністю підтверджується факт того, що позивачем постійно проводився аналіз фінансово-господарської діяльності суб`єктів господарювання, вживались заходи з організації роботи управління в частині моніторингу діяльності визначених підприємств та забезпечувалась підготовка та розгляд такої інформації на засіданнях комісії.

Враховуючи загадане вище положення ст.65, ст.74 Закону №889, п.34 Порядку №1039 підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення; пропозиція чи подання дисциплінарної Комісії мають містити належним чином викладені обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, ступінь вини державного службовця та характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків, але суд наголошує та встановлює, що Подання дисциплінарної Комісії не містить обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, не викладено та не доведено ступінь вини державного службовця та характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків.

Відповідно, суд зазначає, що спірний наказ від 25.04.2024 №23-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення», не містить обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, наказ складений без викладення та доведення ступеня вини державного службовця та характеру дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами 1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз.2 ч.2 ст.77 КАС України).

За вказаною справою позивачем та його представником наведено належні та достатні обґрунтування та доводи, надано достатньо доказів щодо протиправності наказу відповідача, відповідачем в свою чергу не доведено правомірність та законність спірного наказу.

Відтак, суд приходить до висновку про протиправність спірного наказу від 25.04.2024 №23-дс, не відповідність останнього вимогам ч.2 ст.2 КАС України, у зв`язку з чим такий наказ підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.3 ст.242 КАС України).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з вимогами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Решта доводів сторін не впливають та не спростовують висновки суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та аргументів, наведених учасниками справи, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Суд зазначає, що за ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за наслідками вирішення даного спору, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Чернігівській області від 25.04.2024 №23-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РПОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича,11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Повне рішення суду складено 16 липня 2024 року.

Суддя Л.О. Житняк