Справа № 814/1737/16
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 814/1737/16

Перша інстанція: суддя Біоносенко В. В.,

повний текст судового рішення

складено 25.01.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу №435 о/с, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.11.2016 року по справі №814/1737/16 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування наказу №435 о/с, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди.

20.04.2018 року від позивача надійшла заява про перегляд постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.11.2016 по справі №814/1737/16 у зв`язку з нововиявленими обставинами, позивач просить скасувати її та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач послався на те, що суд не погодився з його доводами щодо відсутність вини позивача у причинах дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13.08.2016 року на 291 км, автодороги Київ-Одеса на території Кривоозерського району Миколаївської області та в настанні тяжких наслідків в результаті зазначеної ДТП (загибель 9 осіб). Вже після розгляду адміністративної справи, позивачу стало відомо істотні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, що не були встановлені судом та не було і не могли бути відомі позивачу на час розгляду справи. Позивач посилається, що під час розслідування кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди було встановлено протиправні дії водія автомобіля Opel-Vivaro, порушення ним п.12.3 ПДР, та саме дії водії знаходяться у причинному зв`язку з загибеллю 9 осіб, а не дії позивача.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.11.2016 по справі №814/1737/16 у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.11.2016 по справі №814/1737/16 у зв`язку з нововиявленими обставинами, ухвалити нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Апелянт не погоджується з вказаним рішенням суду та вважає його незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді начальника Кривоозерського відділення Врадіївського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, та має спеціальне звання майор поліції.

12.08.2015 року о 05.00 год. на 291 км автодороги Київ-Одеса сталося дорожньо-транспортна пригода за участю двох вантажних автомобілів. Постраждалих внаслідок ДТП немає.

Для оформлення зазначеного ДТП було направлено двох працівників Врадіївського відділу поліції.

Працівники з дорожнього нагляду сектору превенції Врадіївського ВП відібрали пояснення у учасників пригоди, склали схему ДТП, а також інші матеріали для складання протоколу за ст.ст.124 та ч.1 ст.126 КУпАП відносно водія автомобіля DAF. Після оформлення ДТП, автомобіль Volvo продовжив рух, оскільки знаходився у технічно справному стані. У той же час, автомобіль DAF зазнав значних механічних ушкоджень,вийшла з ладу гальмівна система та всі колеса виявилися заблокованими, що унеможливило його самостійний рух.

По завершенню складання матеріалів, поліцейські Врадіївського ВП відправились до смт. Криве Озеро для відпрацювання іншого ДТП, поклавши на водія автомобіля DAF обов`язок забезпечення безпеки місця події, встановивши знак аварійної зупинки.

Протягом дня 12.08.2016 вантажний автомобіль з причепом DAF знаходився на проїзної частині автодороги Київ-Одеса на території Кривоозерського району Миколаївської області, заважаючи дорожньому руху.

13.08.2016 року у нічний час біля 02.29, автомобіль Opel Vivaro, зіткнувся з розташованим у правому ряду проїзної частини дороги нерухомим вантажним автомобілем DAF, внаслідок чого загинуло 9 осіб (водій та пасажири автомобіля Opel).

За вказаним фактом ГУНП в Миколаївській області проведено службове розслідування, яке встановило провину у ДТП за участю автомобіля DAF та Opel Vivaro, з боку працівників поліції, у тому числі позивача.

15.08.2016 року наказом ГУНП в Миколаївській області «Про покарання працівників Кривоозерського відділення поліції Врадіївського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області» №435 о/с за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, у частині неналежного дотримання норм професійної та службової етики, особистій безвідповідальності та недисциплінованості, нехтуванні основними обов`язками поліцейського, передбаченими ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», не виконанні п.3.1.11 розділу ІІІ Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення громадян про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, п.2 ст.36 Закону України «Про Національну поліцію» у частині невиконання обмежень при аваріях, інших надзвичайних обставинах, що загрожують життю та здоров`ю людей, руху автотранспорту на окремих ділянках вулиць та автомобільних доріг, шляхом огородження місця ДТП відповідними дорожніми знаками та позначками, ігноруванням вимог ст.1 Закону щодо виконання основної функції поліції - підтримання публічної безпеки і порядку, порушенні присяги працівників поліції, у частині дотримання вимог Конституції України щодо обов`язку держави захищати життя до людини, що призвело до підриву авторитету, престижу та довіри до Національної поліції України у цілому, а також набуття значного суспільного резонансу, настання тяжких наслідків та загибелі 9 громадян, в.о. начальника Кривоозерського відділення поліції Врадіївського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_1 звільнено з органів Національної поліції України за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

31.08.2016 наказом начальника ГУНП в Миколаївської області «По особовому складу» №242 о/с у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про визнання протиправним та незаконними дій, визнання протиправним та скасування наказу від 15.08.2016 р. №435 о/с - відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 - без змін.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 послався на те, що суд не погодився з його доводами щодо відсутність вини позивача у причинах дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13.08.2016 року на 291 км, автодороги Київ-Одеса на території Кривоозерського району Миколаївської області та в настанні тяжких наслідків в результаті зазначеної ДТП (загибель 9 осіб).

Вже після розгляду адміністративної справи, позивачу стало відомо істотні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, що не були встановлені судом та не було і не могли бути відомі позивачу на час розгляду справи. Позивач посилається, що під час розслідування кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди було встановлено протиправні дії водія автомобіля Opel-Vivaro, порушення ним п.12.3 ПДР, та саме дії водії знаходяться у причинному зв`язку з загибеллю 9 осіб, а не дії позивача.

На переконання позивача та обставина, що винним у дорожньо-транспортній пригоді зі смертю 9 осіб, яка стала приводом для видання відповідачем спірного наказу та звільнення його з посади, відповідно до вироку Ратнівського районного Волинської області визнаний саме водій Opel-Vivaro та те, що ОСОБА_1 у кримінальному судочинстві ніхто до кримінальної відповідальності за вказану пригоди не притягував та вину його не доводивє істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч.2 ст.361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Нововиявлені обставини характеризуються сукупністю таких ознак:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ані заявникові, ані суду;

- істотність цих обставин для справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би суттєво змінити, або прийняти інше рішення, ніж те, яке було прийняте).

Згідно з ч.4 ст.361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Наведене свідчить про те, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, не можуть визнаватися нововиявленими.

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2021 р. у справі №800/521/17.

Тобто, з вищевикладених норм слідує, що судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції позивач у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зазначає, що підставами для перегляду постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 рокує наявність вироку Ратнівського районного суду Волинської області від 13 грудня 2022 року, яким визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Отже, винним у дорожньо-транспортній пригоді зі смертю 9 осіб, яка стала приводом для видання відповідачем спірного наказу та звільнення його з посади, відповідно до вироку Ратнівського районного Волинської області визнаний саме водій Opel-Vivaro ОСОБА_2 . Тобто, ОСОБА_1 у кримінальному судочинстві ніхто до кримінальної відповідальності за вказану пригоду не притягував та вину його не доводив.

Саме це, на думку позивача обставина є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Судом під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було дослідженні матеріали кримінального провадження №0000198, внесене до ЄРДР 13 серпня 2016 року, про обвинувачення померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Якушів Ратнівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

З цього приводу колегія суддів, зазначає наступне.

13.08.2016 року у нічний час біля 02:29 год. автомобіль Opel Vivaro зіткнувся з розташованим у правому ряду проїзної частини дороги нерухомим вантажним автомобілем DAF, внаслідок чого загинуло 9 осіб (водій та пасажири автомобіля Opel).

На час коли сталася дорожньо-транспортна пригода позивач, обіймав посаду начальника відділення поліції, на території якого сталася дорожньо-транспортна пригода.

За вказаним вище фактом ДТП ГУНП в Миколаївській області проведено службове розслідування, та відповідно до висновку службового розслідування від 15.08.2016 року встановлено, що однією із причин у ДТП за участю автомобіля DAF та Opel Vivaro, була бездіяльність у прийняті управлінських рішень та відсутності належної реакції на повідомлення громадян про загрозу їх життю та здоров`ю працівниками поліції, у тому числі позивачем.

Як правомірно враховано судом першої інстанції підставою для ухвалення відповідачем рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з поліції стало не його безпосередня вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Opel-Vivaro, а невиконання службових обов`язків щодо вжиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення, не використання поліцейським повноважень, наданих йому Законом з метою захисту життя, здоров`я людей та громадської безпеки, само по собі суперечить вимогам Закону України «Про Національну поліцію».

Саме вчинення дисциплінарного проступку позивачем, а саме його бездіяльність на посаді як керівника відділу поліції сприяла створенню умов для скоєння іншої особою дорожньо-транспортної пригоди з людськими жертвами, а не обставини проведення досудового розслідування або притягнення позивача до кримінальної відповідальності, до якої позивача не було притягнено ані станом на день призначення службового розслідування, ані в подальшому, стало підставою його звільнення з лав Національної поліції України.

З огляду на це колегія суддів зазначає, що вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 13 грудня 2022 року, яким визнано винним ОСОБА_2 (водія автомобіля Opel-Vivaro) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 286 КК України суду, не є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 361 КАС України.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. (рішення від 3.04.2008 у справі Пономарьов проти України, п.40).

Колегія суддів зауважує, що інститут перегляду судових рішень у адміністративних справах за нововиявленими обставинами є додатковою гарантією та можливістю реалізації основного завдання адміністративного судочинства ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За своєю суттю він докорінно відрізняється від права на апеляційне або касаційне оскарження судових рішень. Переглянутим за нововиявленими обставинами може бути лише судове рішення, яке набрало законної сили. Сукупність підстав для такого перегляду вказує на те, що вони не пов`язані із порушенням судом норм матеріального або процесуального права при ухваленні рішення, яким закінчено розгляд справи, проте встановлено існування обставин, про які раніше не було відомо суду та відповідній особі, яка звертається із заявою, і які вірогідно вплинули б на прийняте судом рішення якщо були б відомі суду на час ухвалення такого рішення.

Отже, інститут перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами спрямований на забезпечення додаткової можливості особі домогтися перегляду судового рішення з підстав наявності таких обставин навіть після використання права апеляційного та/або касаційного перегляду судових рішень, якими закінчено розгляд справи, і особа позбавлена можливості повторно звертатись до суду з таким самим позовом (до того самого відповідача, про той самий предмет спору і з тих самих підстав) і вимагати нового розгляду адміністративного спору з урахуванням нової обставини, яка має суттєве значення для його вирішення, але не була врахована судом при ухваленні судового рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Вказані висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 800/98/17.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги колегія суддів враховує висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 по справі № 826/13811/16 відповідно до яких, не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.

Інші доводи апелянта про те, що співробітники Врадіївського відділу поліції, яких було направлено для оформлення ДТП, яке сталося 12.08.2016 року о 05:00 год. на 291 км автодороги Київ-Одеса, в напрямку м. Одеса, непідпорядковані йому як начальнику Кривоозерського відділення поліції Врадіївського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, колегія суддів також відхиляє, оскільки це спростовується наданою інформацією Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області та як вже зазначалось колегією суддів раніше, розслідуванням було встановлено наявність в діях позивача ознак порушення службової дисципліни, що і стало причиною притягнення до дисциплінарної відповідальності та в подальшому звільненню.

Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта фактично вказують на його незгоду з винесеним рішенням та встановленими судом обставинами, однак у межах процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами суд не може надавати оцінку (переоцінку) застосованим нормам як матеріального, так і процесуального права у спірних відносинах, не може переоцінювати докази, які оцінювалися судом під час розгляду справи, не може оцінювати нові докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були ним встановлені.

Таким чином, заявник не навів жодної істотної обставини, на підставі якої рішення суду першої інстанції по справі мало б переглядатися, а обставини, наведені заявником, не є нововиявленими, так як обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, не можуть визнаватися нововиявленими.

Проаналізувавши наведені положення процесуального закону у зіставленні з доводами та вимогами позивача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що обставини, на які посилається позивач у своїй заяві та докази на підтвердження таких підстав не є нововиявленими обставинами у розумінні ч.2 ст.361 КАС України та з огляду на вимоги ч.4 ст.361 КАС України не можуть бути підставою для перегляду постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року у справі № 814/1737/16 за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Положеннями ч.1 ст.369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Щодо поданої позивачем заявив порядку ч.1 ст.189 КАС України (про відмову в частині позовних вимог) колегія суддів не надає їй правової оцінки, оскільки не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а отже постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про визнання протиправним та незаконними дій, визнання протиправним та скасування наказу від 15.08.2016 р. №435 о/с є чинною.

Керуючись ст.ст.242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька