Справа № 460/26533/23
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2024 року м. РівнеСправа №460/26533/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:

ОСОБА_1
доМіністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 14.07.2023 №13/в, щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності, внаслідок отримання захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, а саме: пов`язане із захистом Батьківщини;

зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення його з військової служби, пропорційно визначеному відсотку втрати працездатності.

Позов обґрунтований тим, що з 29.07.2022 позивач звільнений з військової служби. Перед звільненням, а саме 25.07.2022 при проходженні медичного огляду позивачу встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба II ступеню СН 0. Хронічний подагричний артрит, поліартрит, без порушення функції суглобів. Повна вторинна адентія. Коефіцієнт жувальної ефективності по Агапову 0%. Захворювання, Так пов`язані з проходженням військової служби. Висновок ВЛК від 25.07.2022 №2771 містить кваліфікацію хвороб, які були встановлені на момент проходження військової служби. Відтак після звільнення, позивач звернувся та був скерований до комісії МСЕК з метою визначення втрати професійної працездатності. 24.10.2022 за рішенням МСЕК ступінь втрати працездатності за наявних захворювань отриманих при проходженні військової служби була встановлена 15% одноразово. Причинно-наслідковий зв`язок комісією МСЕК був визначений на підставі вказаної довідки ВЛК. Позивач вважає, що за таких умов, він як колишній військовослужбовець, має право на отримання грошової допомоги в зв`язку з визначеним відсотком втрати працездатності. Однак, для виплати одноразової грошової допомоги таке формулювання як «при проходженні військової служби» не передбачене Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Не погодившись з визначеним причинно- наслідковим зв`язком, що містився у такому висновку ВЛК, позивач звернувся до 18 Регіональної ВЛК щодо перегляду та змін такого формулювання. 16.01.2023 18 Регіональна ВЛК встановила причинно-наслідковий зв`язок захворювання, які отримав позивач під час проходження військової служби, та визначила, що захворювання, так пов`язане із захистом Батьківщини. За умов перегляду комісією причинно-наслідкового зв`язку та визначення відсотку втрати працездатності, позивач звернувся із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги. Проте рішенням від 14.07.2023 №3/в (Витяг з протоколу) було відмовлено у виплаті, покликаючись на ту обставину, що його звільнено 29.07.2022, а 24.02.2023 встановлено ступінь втрати працездатності понад тримісячний термін після звільнення. Позивач вважає спірне рішення відповідача протиправним та таким, що порушує її право на соціальний захист та отримання передбаченої законодавством України одноразової грошової допомоги.

Ухвалою від 20.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа). Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, третьою особою письмових пояснень, а позивачем - відповіді на відзив.

Відповідач подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зокрема, зазначив, що позивача 29.07.2022 було звільнено з військової служби. З 24.02.2023 позивачу встановлено 15% втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою МСЕК 0020117 від 24.02.2023. Підпунктом 7 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби. Аналогічне положення містить абзац 2 пункту 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Отже, граничний термін отримання втрати працездатності, яка б давала підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону, спливає після закінчення трьох місяців з дня звільнення з військової служби, а саме 29.10.2022. Відтак, втрата працездатності внаслідок захворювання, пов`язана із захистом Батьківщини, позивачу встановлена поза межами трьохмісячного строку звільнення з військової служби (минуло 6 місяців і 25 днів після звільнення з військової служби), а тому підстави для виплати спірної допомоги відсутні. З огляду на зазначене, вважає, що позовні вимоги зумовлені помилковим трактуванням правових норм статті 16 Закону, оскільки ні нормами вказаного Закону, ні Порядком № 975, які діяли на час встановлення позивачу втрати працездатності, не передбачалось можливості отримання одноразової допомоги особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби. Відповідач вважає, що діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

У поданих суду письмових поясненнях ІНФОРМАЦІЯ_2 підтримав позицію відповідача, викладену у відзиві. Зауважив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 документи подані встановленим порядком, а виплата можлива лише з дотриманням вимог чинного законодавства України.

У відповіді на відзив позивач повністю підтримав позовні вимоги. Крім того, зазначив, що позивач своєчасно надав всі відомості щодо свого захворювання, яке було встановлено ще під час проходження військової служби (Довідка МСЕК від 24.10.2022). Проте, помилкове визначення причинного зв`язку захворювання відбулося не з його вини (як то могло бути зокрема, неподання усіх необхідних документів).

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 відповідно до довідки від 10.08.2022 №5609-500198366 є внутрішньо переміщеною особою.

Позивач з 2018 року проходив військову в Збройних Силах України та згідно з довідкою від 18.11.2022 №3252, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , безпосередньо приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення її здійснення в м. Бахмут Донецької області.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.07.2022 №211 сержанта ОСОБА_1 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27.07.2022 №121-РС відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (які досягли граничного віку), виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 29.07.2022.

Під час проходження військової служби при проведеному медичному огляді сержанта ОСОБА_1 01.06.2021 Гарнізонною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 встановлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба І ст., 1 ст., ризик помірний. СН0». Постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби». На підставі статті 39-в графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ: «Придатний до військової служби», що підтверджується довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії від 01.06.2021 №1215.

За змістом довідки військово-лікарської комісії від 25.07.2022 №2771 при проведеному медичному огляді сержанта ОСОБА_1 25.07.2022 військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 встановлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН0. Хронічний подагричний артрит, поліартрит, без порушення функції суглобів. Повна вторинна адентія. Коефіцієнт жувальної ефективності по Агапову 0 %.». Постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби». На підставі статті 39Б, 60Б, 49А Розкладу хвороб: «обмежено придатний до військової служби, непридатний до служби в ДШВ, плавскладі, морській піхоті. Спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах».

На підставі довідки військово-лікарської комісії від 25.07.2022 №2771 Рівненською обласною МСЕК №2 видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 26.10.2022 серії АГ №0020031, згідно з якою ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 15% одноразово. Причина втрати професійної працездатності: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби».

Не погоджуючись з причинним зв`язком, зазначеним у довідці військово-лікарської комісії від 25.07.2022 №2771 (захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби), позивач звернувся до 18 Регіональної військово-лікарської комісії щодо його перегляду та зміни.

За змістом витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, №246 від 16.01.2023 захворювання сержанта ОСОБА_1 1962 р.н. «Гіпертонічна хвороба II с. СН 0. Хронічний подагричний артрит, поліартрит, без порушення функції суглобів. Повна вторинна адентія. Коефіцієнт жувальної ефективності по Агапову 0%», що підтверджено медичними та військово-обліковими документами ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. Постанову ВЛК в/ч НОМЕР_3 в довідці ВЛК №2771 від 25.07.2022 по причинному зв`язку захворювань відмінено.

24.02.2023 Рівненською обласною МСЕК №2 позивачу видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0020117, згідно з якою ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 15% одноразово. Причина втрати професійної працездатності: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини». В графі «Дата встановлення страхового випадку» зазначено: «витяг з протоколу засідання 18 Регіональної ВЛК №246 від 16.01.2023».

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №12/в від 14.07.2024, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги з тих підстав, що позивача звільнено з військової служби 29.07.2022, а 24.02.2023 встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.

Вважаючи таке рішення Міністерства оборони України протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи по суті публічно-правовий спір, суд виходить з таких міркувань.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Статтею 41 Закону №2232-XII передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII), визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісті.

Частиною першою статті 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Згідно з ч. 2 ст. 16-2 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Частиною другою, четвертою статті 16-3 Закону №2011-XII передбачено, що у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

У разі встановлення більшого ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках чи зміни його причинного зв`язку, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (крім випадків поранення, травми, контузії, каліцтва, отриманих у різний період часу, за якими виплата допомоги здійснюється окремо, без урахування раніше виплачених сум).

Частинами шостою та дев`ятою статті 16-3 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст), визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок № 975).

Відповідно до п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

У пункті 11 Порядку № 975 визначено, що вiйськовослужбовець, вiйськовозобов`язаний та резервiст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разi настання iнвалiдностi чи втрати працездатностi без встановлення йому iнвалiдностi, подає уповноваженому органу такi документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням iнвалiдностi чи часткової втрати працездатностi без встановлення iнвалiдностi; довiдку медико-соцiальної експертної комiсiї про встановлення групи iнвалiдностi або вiдсотка втрати працездатностi iз зазначенням причинного зв`язку iнвалiдностi чи втрати працездатностi.

До заяви додаються копiї: постанови вiдповiдної вiйськово-лiкарської комiсiї щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузiї, травми або калiцтва), захворювання; документа, що свiдчить про причини та обставини поранення (контузiї, травми або калiцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане iз вчиненням особою кримiнального чи адмiнiстративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дiй у станi алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`янiння, або навмисного спричинення собi тiлесного ушкодження; сторiнок паспорта з даними про прiзвище, iм`я та по батьковi i мiсце реєстрацiї; документа, що засвiдчує реєстрацiю фiзичної особи у Державному реєстрi фiзичних осiб - платникiв податкiв, виданого органом доходiв i зборiв (для фiзичної особи, яка через свої релiгiйнi переконання вiдмовляється вiд прийняття реєстрацiйного номера облiкової картки платника податкiв, офiцiйно повiдомила про це вiдповiдний орган доходiв i зборiв та має вiдмiтку в паспортi громадянина України, - копiю сторiнки паспорта з такою відміткою).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Таким чином, право особи на отримання одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, виникає з дня встановлення ступеня втрати працездатності, що визначається датою, вказаною в довідці МСЕК.

Водночас, обов`язок щодо забезпечення реалізації зазначеного права покладено на Міністерство оборони України шляхом прийняття відповідного рішення на підставі повної та всебічної перевірки поданих заявником документів.

Судом встановлено, що позивач подав заяву та документи для призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з частковою втратою працездатності без установлення інвалідності, у порядку, визначеному законодавством.

14.07.2024 розглянувши подані позивачем документи, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийняла рішення, оформлене протоколом засідання комісії №12/в від 14.07.2024, у якому, покликаючись до положень п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-XII, відмовила у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки позивача звільнено з військової служби 29.07.2022, а 24.02.2023 встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на підставі довідки військово-лікарської комісії від 25.07.2022 №2771 Рівненською обласною МСЕК №2 видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 26.10.2022 серії АГ №0020031, згідно з якою ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 15% одноразово. Причина втрати професійної працездатності: «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби».

Таким чином, ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 15% одноразово встановлено позивачу в тримісячний строк після звільнення з військової служби - 26.10.2022, що відповідає тримічному терміну встановлення підстав, передбаченому пунктом 7 частиною другою статті 16 Закону №2011-XII, для призначення одноразової грошової допомоги.

При цьому, довідка військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 25.07.2022 №2771 була переглянута та відмінена лише в частині причинного зв`язку захворювання позивача, оскільки внаслідок перегляду причинного зв`язку медичними та військово-обліковими документами підтверджено, що причинний зв`язок захворювання позивача - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Тобто причинний зв`язок захворювання позивача, зазначений у довідці ВЛК від 25.07.2022 №2771 та, як наслідок, у довідці МСЕК від 26.10.2022 серії НОМЕР_4 , першопочатково був вказаний невірно.

Відповідно до абз. 2 п. 21.13 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 № 402 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).

У зв`язку з чим, 24.02.2023 Рівненською обласною МСЕК №2 позивачу видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0020117, згідно з якою ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 15% одноразово. Причина втрати професійної працездатності: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини». В графі «Дата встановлення страхового випадку» зазначено: «витяг з протоколу засідання 18 Регіональної ВЛК №246 від 16.01.2023».

Враховуючи викладене, ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 15% одноразово військово-лікарською комісією встановлено позивачу 26.10.2022, що було відображено в спірному рішенні у формі протоколу від 18.07.2023 №13/в, а 24.02.2023 позивачу видано довідку серії АГ №0020117 з переглянутим причинним зв`язком такого захворювання відповідно до витягу з протоколу засідання 18 Регіональної ВЛК №246 від 16.01.2023.

Суд зауважує, що в розумінні пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення у особи права на отримання одноразової грошової допомоги, у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, є саме дата, зазначена у довідці МСЕК щодо встановлення такого ступеня втрати працездатності, а не дата довідки МСЕК щодо переглянутого причинного зв`язку захворювання, яке спричинило часткову втрату працездатності особи.

Відтак, позивач має право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності на підставі довідки серії АГ №0020031, виданої 26.10.2022 Рівненською обласною МСЕК №2, з урахуванням довідки від серії АГ №0020117, виданої 24.02.2023 Рівненською обласною МСЕК №2.

Всупереч викладеному, при розгляді документів позивача відповідач вищевказаних обставин не врахував, внаслідок чого ним невірно визначено дату, з якої у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, що призвело до прийняття спірного рішення.

Відповідно до п. 19 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

З матеріалів справи таких випадків щодо позивача не встановлено і відповідач на відповідні обставини не вказує.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 14.07.2023 №13/в, в частині пункту 21 щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності, внаслідок отримання захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, а саме: пов`язане із захистом Батьківщини, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу вищевказану одноразову грошову допомогу, то суд враховує, що підставою відмови відповідача (яку визнано судом протиправною) у призначенні та виплаті позивачу такої допомоги слугувало виключно дата встановлення ОСОБА_1 часткової втрати працездатності. При цьому ні в спірному рішенні, ні у відзиві відповідач не заперечує наявності у позивача втрати професійної працездатності в розмірі 15% одноразово внаслідок захворювання, пов`язаного з із захистом Батьківщини.

Згідно з п. 7 Порядку № 975 у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках, зокрема, від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено наявність у позивача права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу.

При цьому, таке рішення суду не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими (абсолютними) та закінчуються з прийняттям уповноваженим органом певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач всупереч вимогам КАС України не довів правомірності свого рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. Натомість позовні вимоги підтверджені належними й допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 14.07.2023 №13/в, в частині пункту 21 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності, внаслідок отримання захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, а саме: пов`язане із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі пропорційно визначеному відсотку втрати працездатності від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, як військовослужбовцю, який отримав захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення його з військової служби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168. ЄДРПОУ/РНОКПП 00034022)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 )

Повний текст рішення складений 15 липня 2024 року.

Суддя Н.О. Дорошенко