Справа № 752/3902/24
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №752/3902/24
Провадження №2-а/752/150/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора СПДН ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Маринченка Сергія Івановича про визнання протиправною, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гонтарєв Роман Миколайович в інтересах ОСОБА_1 звернувся за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до інспектора СПДН ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Мариченка Сергія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 24.05.2023 ОСОБА_1 ознайомилась в Голосіївському районному відділі Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з матеріалами виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 31.01.2023 щодо стягнення з неї штрафу в розмірі 6800 грн.

При ознайомленні з`ясувалось, що зазначене виконавче провадження відкрито на

підставі постанови серії ГАБІ № 010384 від 09.09.2022 інспектора СПДН ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Маринченка Сергія Івановича, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Копію зазначеної постанови ОСОБА_1 не отримувала, поштою ця постанова їй не надсилалась, і до ознайомлення 24.05.2023 з матеріалами виконавчого провадження їй не було відомо про наявність зазначеної постанови і про факт її притягнення до адміністративної відповідальності на підставі вказаної постанови.

05.06.2023 представник ОСОБА_1 направив до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві скаргу, в якій я просив скасувати складену інспектором СПДН ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Маринченком Сергієм Івановичем постанову серії ГАБІ № 010384 від 09.09.2022, якою

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення за результатами розгляду зазначеної скарги йому тривалий час не надсилалось, у зв`язку з чим він вимушений був подати три адвокатські запити, в яких просив повідомити його про результати розгляду скарги та надіслати копії всіх документів, на підставі яких складено зазначену постанову.

Лише 05.02.2024 на його електронну адресу надійшов лист від Голосіївського УП ГУНП у м. Києві з додатками.

Оскільки подано скаргу на постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності в десятиденний строк з дня фактичного отримання постанови, а з часу отримання відповіді за результатами розгляду скарги не сплинуло 10 днів, позивач має право на поновлення пропущеного з поважних причин строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 09.09.2022, приблизно об 11 год., за адресою: м. Київ, вулиця Добрий Шлях, 53-Б, здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим позивач не вчиняла зазначене адміністративне правопорушення.

У дійсності 09.09.2022 між ОСОБА_1 з одного боку та її батьками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з іншого боку за місцем їх проживання сталася сімейна сварка.

Для вирішення конфліктної ситуації ОСОБА_1 зателефонувала до поліції на спецлінію «102» і повідомила про сварку з батьками.

За місцем проживання вказаних осіб прибули працівники поліції, які прийняли у

батьків ОСОБА_1 пояснення. Як вбачається з пояснень батьків, між ними та ОСОБА_1 дійсно була сварка. Працівник поліції склав протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою від 25.10.2022 Голосіївського районного суду м. Києва у справі про адміністративне правопорушення № 752/12931/22 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Таким чином вбачається, що між ОСОБА_1 і її батьками

дійсно відбувалась сварка, а отже ОСОБА_1 не вчиняла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Оскаржувана постанова від 09.09.2022 є явно незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Просив:

поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду з

адміністративним позовом;

визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СПДН ВП

Голосіївського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Маринченка Сергія

Івановича постанову серії ГАБІ № 010384 від 09.09.2022, якою

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 Кодексу

України про адміністративні правопорушення.

26.02.2024 судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

12.04.2024 судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкриття провадження у справі та призначено розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач Інспектор СПДН ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Маринченко Сергій Іванович правом на подачу відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

08.09.2022 інспектор СПДН ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві старший лейтенант поліції Маринченко Сергій Іванович виніс постанову серії ГАБІ №010384 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за здійснення завідомо неправдивого виклику працівників поліції.

31.01.2023 відкрито виконавче провадження ВП №70695710 щодо стягнення зі ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 6800 грн на підставі постанови ГАБІ №010384 від 08.09.2022.

05.06.2023 представник позивача Гонтарєв Р.М. направив до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві скаргу на постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

05.02.2024 від Голосіївського УП ГУНП у м. Києві на електрону адресу представника позивача надійшла відповідь на його скаргу на постанову серії ГАБІ №010384 з додатками.

15.02.2024 адвокат Гонтарєв Роман Миколайович в інтересах ОСОБА_1 звернувся за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до інспектора СПДН ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Мариченка Сергія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Щодо вимоги позивача поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом суд відзначає наступне

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

На думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Представник позивача, зазначає, що про оскаржувані постанови позивач дізналася лише 24.05.2023 при ознайомленні в Голосіївському районному відділі Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з матеріалами виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 щодо стягнення з неї штрафу в розмірі 6800 грн.

Також матеріали справи містять докази на підтвердження того, що 05.02.2024 від Голосіївського УП ГУНП у м. Києві на електрону адресу представника позивача надійшла відповідь на його скаргу на постанову серії ГАБІ №010384 з додатками, зокрема копією оскаржуваної постанови та документами на підставі яких оскаржувана постанова була прийнята.

Зазначені доводи свідчить про поважність пропуску строку позивачем для звернення до суду з цим позовом, а тому суд вважає можливим пропущений позивачем строк поновити.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 183 КУпАП встановлено, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Суд зауважує, що аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст. 183 КУпАП, посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи органів Національної поліції не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 183 КУпАП, що вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

При цьому, зміст ст. 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не посадова особа.

Враховуючи наведене, суд вважає, що інспектор СПДН ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Маринченко Сергій Іванович є неналежним відповідачем.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верхового суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 16 листопада 2020 року у справі №398/2077/17, від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, від 17 червня 2020 року у справі №127/6881/17 та від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а.

При цьому, приписами ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч.1 ст.15 «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Правову позицію з даного питання було висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року по справі №724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).

З огляду на викладене, оскільки відповідач-інспектор СПДН ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві є посадовою особою відповідного органу, який діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції, а Голосіївське УП ГУНП у м. Києві є структурним підрозділом Національної поліції України, який діє не як самостійний суб`єкт владних повноважен та не є юридичною особою, суд зазначає, що належним відповідачем у цьому випадку є Головне управління Національної поліції у місті Києві.

Однак, Головне управління національної поліції у місті Києві, як суб`єкт владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи залучений не був.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача інспектора СПДН ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Маринченка Сергія Івановича.

В силу вимог частини 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Суд відзначає, що згоди позивача на заміну первісного відповідача належним відповідачем немає, з клопотанням про залучення до участі у цій справі Головне управління національної поліції у місті Києві як співвідповідача позивач також не зверталась.

Отже, суд позбавлений можливості самостійно замінити неналежного відповідача чи залучити співвідповідача.

За таких обставин слід відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки вони заявлені до неналежного відповідача.

Суд зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову заявленого до неналежного відповідача, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Оскільки суд відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог, то судові витрати з відповідача на її користь позивача не відшкодовуються..

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 48, 72-77, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративним позовом, визнавши причини його пропуску поважними.

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задовлення.

Рішення може бути оскаржене в Шостому апеляційному адміністративному суді шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Інспектор СПДН ВП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Маринченко Сергій Іванович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 15.

Рішення складене 12.07.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова