Справа № 539/2449/24
Суддя: Овчаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/2449/24
Провадження № 2-а/539/24/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2024 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участі секретаря Ковтун І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Антіхович В.В. від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №572 від 25.05.2024, винесену т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що постановою №572 від 25.05.2024 позивача було притягнуто до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 17000 грн. Копію вищевказаної постанови позивач не отримував. 28.05.2024 позивач через свого представника звернувся до відповідача для отримання відповідних документів. 07.06.2024 було отримано копії адміністративної справи відносно ОСОБА_1 . Позивач не погоджується з цією постановою, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. 25.05.2024 працівник поліції (дільничний) прибув за адресою реєстрації позивача та повідомив, що останній «перебуває у розшуку» і що йому потрібно з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відразу після розмови з дільничним, виконуючи вказівку працівника поліції, котрий супроводжував його, позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 . До цього позивач не отримував ніяких повісток та повідомлень щодо необхідності прибуття у відповідний ІНФОРМАЦІЯ_2 . По прибуттю до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками центру було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення штрафу на позивача. При складанні протоколу позивачу не повідомлено, що саме ним порушено та які підстави його складання. Також під час спілкування позивач повідомив, що він не підлягає мобілізації в силу ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» - наявність трьох неповнолітніх дітей. Всі пояснення стосовно подання відповідної заяви з необхідними документами працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 при складанні протоколу не були взяті до уваги. Спірна постанова та попередньо складений протокол не були вручені позивачу, не було роз`яснено підстав щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач не був повідомлений про час та місце розгляду вказаного протоколу, на підставі якого винесено спірну постанову, а тому був позбавлений можливості надати свої пояснення, що мають важливе значення для розгляду справи. Крім того, ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення порушення передбаченого частиною 1 цієї статті в особливий період. Проте, складений відносно позивача протокол та постанова про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не відображено суть адміністративного правопорушення, зокрема не зазначено об`єктивної сторони правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 1 ст. 210 КУпАП. Тобто в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення відносно позивача зазначені лише наслідки діяння, а саме порушення правил перебування військовозобов`язаних на військовому обліку. Проте, не зазначені обставини, які дозволяють дійти такого висновку. Тому протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом, оскільки він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Інші докази, які беззаперечно доводять винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, відсутні.

21.06.2024 судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду, витребувано від відповідача певні докази та постановлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з даною позовною заявою до суду вирішити під час розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Антіхович В.В. у судове засідання не з`явились. Представник позивача надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, зазначивши, що наполягає на задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час та місце розгляду справи даної категорії, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

25 травня 2024 року т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову №572 по справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. Згідно спірної постанови, правопорушення полягає в тому, що 25.05.2024 о 09:30 год. був доставлений органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при уточненні військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Правопорушення вчинено в особливий період.

Винесенню вказаної постанови передувало складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 25.05.2024.

Згідно рапорту та акту від 25.05.2024, складених офіцером відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі та постанові №572 у присутності двох свідків. З копії атестаційного листа вбачається, що ОСОБА_1 присвоєно військове звання по запасу «лейтенант», стан здоров`я здатний до військової служби. З копії письмового звернення від 14.05.2024 судом встановлено, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 звернувся до начальника Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області з питання доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення за статтею 210 КУпАП, до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адмінправопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особі зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.ст.58,62 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта и окремих його положень. Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Частиною 1 ст.210 КУпАП, в редакції, що діяла до 19.05.2024, було передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, яка тягла за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ч.2 ст.210 КУпАП було передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, яка тягла за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Частини 1 та 3 ст.210 КУпАП в редакції станом на час складання оскаржуваної постанови 25.05.2024 передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 несвоєчасно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних, чим порушив правила перебування військовозобов`язаних на військовому обліку відповідно до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В чому саме полягає порушення ОСОБА_1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, з посиланням на відповідний пункт Порядку у постанові не зазначено. Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста. Судом встановлено, що 25.05.2024 постановою №572 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, саме за те, що ОСОБА_1 несвоєчасно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних. Разом з тим, відповідач не надав суду доказів того, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних та своєчасно не прибув. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд зазначає, що 19.05.2024 набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП було змінено, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Отже, до 19.05.2024 не існувало норми ч.3 ст.210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно звернення ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 до начальника Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, датованого 14.05.2024, з питання доставлення ОСОБА_1 як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення за статтею 210 КУпАП, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення до складання цього звернення, тобто до 14.05.2024, точної дати вчинення у зверненні не зазначено. Згідно ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не довів суду, що при складанні 25.05.2024 постанови щодо позивача діяв у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто правомірність оскаржуваного рішення.

Проаналізувавши доводи позивача про поважність причин пропуску ним строку звернення до суду за захистом своїх прав, суд зазначає наступне. Позивач оскаржувану постанову в день її прийняття не отримав, про що свідчить відсутність його підпису у відповідній графі постанови.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Частиною 1 ст.121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Неотримання постанови по справі про адміністративне правопорушення є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

28.05.2024 позивач через свого представника звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання відповідних документів щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, що підтверджується адвокатським запитом від 28.05.2024.

07.06.2024 представником позивача було отримано копії адміністративної справи, складеної відносно ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з системи «Трекінг» АТ Укрпошта» від 07.06.2024. До суду з цим позовом представник позивача звернувся 17.06.2024.

Тому суд вважає, що строк звернення до суду був пропущений позивачем з поважних причин, і вважає можливим цей строк поновити.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, а відповідну справу про адміністративне правопорушення закрити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд враховує, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн., що підтверджується квитанцією № 3074-3940-5214-3430 від 17.06.2024. Таким чином, вищевказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 90, 139, 241, 246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення №572 від 25.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн., а відповідну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач:

ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Суддя О.Л. Овчаренко