Справа № 400/486/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 р. № 400/486/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. у порядку письмового провадження розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява від ОСОБА_2 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 (його представника адвоката Михайленка Д.П.) від 05.12.2023 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути вказану заяву та здійснити перерахунок матеріального забезпечення ОСОБА_1 за березень, травень-липень 2023 року відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року за № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час проходження служби внаслідок безпосередньої участі у бойових діях позивач отримав поранення, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та враховуючи отримання бойових поранень, вважає, що він має право на отримання передбаченої Постановою № 168 додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за періоди стаціонарного лікування внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Позивач звернувся зі скаргою до командування Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати належного позивачу грошового забезпечення. Бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на скаргу щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди за вказані періоди позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач не надав ані відзиву ані витребуваних судом документів.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, зобов`язано надати до суду документи.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги адміністративного позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 з 09.05.2022 року.

З 01.03.2023 по 22.03.2023 ОСОБА_1 перебував на позиціях в зоні виконання бойових завдань в секторі оборони 1 роти.

02.03.2023 отримав акуботравму, проходив лікування в медроті військової частини НОМЕР_1 (в наявності форма 100, довідка військової частини НОМЕР_1 від 15.04.2023 №3670 про обставини отримання травми, виписка з історії хвороби медроти військової частини НОМЕР_1 ).

20.05.2023 під час бойових дій в районі населеного пункту Водяне Донецької області ОСОБА_1 отримав мінно-вибухову травму: осколкове поранення в ділянці правої п`ятки (в наявності форма 100, довідка військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2023 №8208 про обставини отримання травми).

З 20.05.2023 по 24.05.2023 проходив лікування у КНП «Міська клінічна лікарня № 4» Дніпровської міської ради (виписний епікриз № 16402).

З 24.05.2023 по 06.06.2023 проходив лікування у КНП «Уманська центральна районна лікарня» Уманської сільської ради (виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 3107).

З 06.06.2023 по 14.06.2023 проходив лікування у військовій частині НОМЕР_2 (виписка з

медичної карти стаціонарного хворого № 1305/361).

З 28.06.2023 по 14.07.2023 перебував в секторі оборони роти в населеному пункті Водяне Донецької області.

Разом з цим, за березень 2023 року, та травень-липень 2023 року ОСОБА_1 не отримав належне грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду, що протирічить вимогам п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану».

ОСОБА_1 (його представник адвокат Михайленко Д.П.) звернувся зі скаргою до військової частини НОМЕР_1 та зі скаргою до Міністерства оборони України. Скарги отримані 21.12.2023 та 18.12.2023 відповідно. На даний час ОСОБА_1 відповіді ні від командира військової частини НОМЕР_1 , ні від Міністерства оборони України не отримав.

Станом на дату прийняття рішення по справі судом також жодних відповідей та документів отримано не було від відповідача, хоча неодноразово повідомляли відповідачу про необхідність їх подання.

Відзив до суду не надходив, хоча позивачем подано відповідь на відзив.

Суд розглядає справу в аспекті ненадання відповіді на скаргу позивача щодо нарахованих та виплачених сум та необхідності перерахунку та виплати належних позивачу сум грошового забезпечення.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі ЗУ №393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст.1. ЗУ №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.3 ЗУ №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

В свою чергу, відповідач не надав на скаргу позивача відповіді.

Належить зазначити, що бездіяльність - це пасивна поведінка суб`єкта, тобто нездійснення/невчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, тоді як дією є сукупність вчинків кого-небудь, здійснення особою певних функцій/обов`язків у межах наданих повноважень, тощо.

Наведене свідчить про бездіяльність відповідача, який мав надати відповідь на скаргу, оскільки існує встановлений законом порядок для її надання.

З огляду на вищевикладені положення, а також беручи до уваги обставини, встановлені в ході розгляду даної справи, суд приходить до висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо нерозгляду такого запиту відповідно Закону України «Про звернення громадян».

Суд наголошує, що відповідач звернення позивача взагалі не розглянув, а тому ефективним способом захисту права позивача на отримання відповіді на скаргу є спонукання відповідача надати таку відповідь в порядку та строки, визначені законом.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути скаргу позивача від 05.12.2023 року та надати відповідь з відповідними документами на підтвердження зазначених відомостей.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки суд розглянув справу в аспекті бездіяльності відповідача щодо не розгляду скарги позивача, суд робить висновок, що позовні вимоги належать до часткового задоволення. Із позовною заявою про нарахування та виплату належних позивачу сум грошового забезпечення позивач може звернутись після розгляду його скарги та отримання відповідних доказів від відповідача.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненадання відповіді на скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_4 ) від 05.12.2023 року.

3.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) розглянути скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_4 ) від 05.12.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя В. С. Брагар