Справа № 579/883/24
Суддя: Кибець І. А.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/883/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2024 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Кибець І.А.,

з участю секретаря судового засідання Сірої С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 22 березня 2024 року №716.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 березня 2024 року відносно нього складено постанову №716 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП. Вказану постанову отримав 16.04.2024 року. ОСОБА_1 зазначає, що він належним чином не був повідомлений про необхідність прибуття на 22.01.2024 року на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 19.03.2024 року для складання протоколу та, відповідно, на 22.03.2024 року на розгляд справи. У постанові не зазначено відомості про те, якими наказами чи розпорядженнями закріплено, що збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, у постанові не зазначено кваліфікуючих ознак ч.2 ст.210-1 КУпАП. Таким чином, вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки ТВО начальника не з`ясував причини неявки, не переконався про неповажність причин, передчасно, без належних підстав розпочав процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача надав відзив, у якому проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про необхідність прибуття на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для складання протоколу та на розгляд справи, однак відмовився від отримання повісток у присутності свідків, про що складено акт. Зазначає, що керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 вірно кваліфіковано адміністративне правопорушення. Враховуючи вищевикладене, просив у позові відмовити та залишити без змін постанову №716 від 22.03.2024 року (а.с.25-42).

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.52-57).

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

20 січня 2024 року ОСОБА_1 , який проживає с.Спаське Конотопського району, виписана повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 10 год. 22.01.2024 року.

20 січня 2024 року ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки, про що складено акт старшим сержантом ОСОБА_3 , солдатом ОСОБА_4 , молодшим сержантом ОСОБА_5

19 березня 2024 року інструктором другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення №716, згідно з яким ОСОБА_1 , в особливий період під час мобілізації, не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи оповіщеним 20.01.2024 року про необхідність прибуття, відповідно до акту про відмову від отримання повістки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП. Розгляд справи призначений на 22 березня 2024 року о 10 год. 00 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від підпису ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Відомості про надсилання протоколу №716 від 19.03.2024 року відсутні.

22 березня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №716 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він будучи оповіщеним про необхідність прибуття під час мобілізації на збірний пункт другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , на 10 год. 22.01.2024 року, відповідно до акту відмови від отримання повістки, не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_1 22 січня 2024 року, чим порушив вимоги абзацу другого частини першої та вимоги частини третьої ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та накладено штраф у сумі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3 400 грн. Дата набрання чинності постановою 29.03.2024 року. (а.с.11).

Копію постанови ОСОБА_1 направлено рекомендованим листом, поштове відправлення отримано 16.04.2024 року. (а.с.13).

Частиною 2 ст.210-1 КУпАП (у редакції чинній від 14.10.2023 року) передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Згідно п.1 ч.1, п.1 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст.235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП України) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.254 КУпАП (у редакції чинній від 14.10.2023 року) про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з ст.258 КУпАП (у редакції чинній від 14.10.2023 року) стаття 210-1 КУпАП відсутня у переліку статей, коли протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

Так, згідно з протоколом №716 від 19.03.2024 року, ОСОБА_1 22 січня 2024 року не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП. Фактично правопорушення вчинене 22 січня 2024 року, однак протокол складений 19 березня 2024 року, що суперечить вимогам ст.254 КУпАП. Окрім того, копію протоколу ні особисто, ні засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 не отримував.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Наведені положення закону вказують на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана не лише з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Частиною 1 ст.268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, позивач під час складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення присутній не був, внаслідок чого був позбавлений можливості надати пояснення по суті правопорушення, подати докази, заявити клопотання, скористатися юридичною допомогою адвоката, йому не було роз`яснено його процесуальні права, що є істотним порушенням прав позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім того, статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку, що уповноваженою особою не виконано вимоги ст.278 КУпАП в частині вирішення питання про правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки орган, що розглядав справу, не звернув увагу на вищезазначені порушення вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1, 2 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Так, ч.2 ст.210-1КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Однак, при ухваленні постанови №716 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП від 22.03.2024 року, під час опису обставин, установлених під час розгляду справи, у постанові не зазначено про вчинення ОСОБА_1 правопорушення «в особливий період», що відповідало б вимогам ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому орган, що розглядає справу не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбаченихКонституцією України (частина перша статті 64).

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.293 КАС України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності, що узгоджується із ч.3 ст.62 Конституції України.

За таких обставин, аналізуючи докази в їх сукупності та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, скасувавши постанову від 22 березня 2024 року №716.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою КМУ №921 від 07.12.2016 року, ст.7,9,210,235,245,250-252,254,256,268,277-280,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,121,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 22 березня 2024 року №716 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15 липня 2024 року.

Суддя І. А. Кибець