Справа № 752/5258/24
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №752/5258/24
Провадження №2-а/752/159/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог позивача.

Адвокат Сафронов Юрій Іванович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 13.02.2024 уповноваженою особою Державної служби України з питань безпеки на транспорті було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00017136, згідно з якою його, як власника транспортного засобу, було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн.

Згідно з постановою серії АА №00017136 від 13.02.2024 відповідно до відомостей, зафіксованих в автоматичному режимі, 29.01.2024 за адресою Н-01, км 206+200, Черкаська обл., зафіксовано транспортний засіб MAN TGХ 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 22,738% (9,095 т), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена протиправно, він не є суб`єктом відповідальності за даним порушенням, оскільки за договором позички транспортних засобів позивач ще в травні 2022 року передав належні йому транспортні засобі (тягачі) в позичку ТОВ «Джит Транс» строком до 31.12.2024, тобто користувачем даного транспортного засобу на момент спірних перевезень вантажів була інша особа.

Власник транспортного засобу не може відповідати за внесення ТОВ «Джит Транс» в якості належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, оскільки відповідно до п. 30 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ №1197 від 14.11.2018, внесення до Реєстру відомостей про належного користувача здійснюється в сервісному центрі за заявою належного користувача.

В постанові вказані відомості лише про тягач, відсутні відомості про напівпричеп.

Постанова не містить усіх необхідних даних та не дає можливості з`ясувати всі об`єктивні обставини справи та встановити достовірність викладеного у постанові факту порушення вимог законодавства, а саме марки, моделі, державного номерного знаку причепу.

Під час винесення постанови Укртрансбезпекою умисно застосовано занижені вагові норми і не враховано тип транспортного засобу та відповідно не взято до уваги збільшений нормативний ваговий параметр.

Вагові параметри, зазначені в оскаржуваній постанові, не є доведеними.

Відповідач під час винесення постанови повинен був застосувати похибку у 2 %, яка встановлена Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулиця та залізничними переїздами, затвердженими Постановою КМУ №30 від 18.01.2001.

Оскаржувану постанову від 13.02.2024 отримав 19.02.2024, а тому передбачений законом десятиденний термін для подання цієї позовної заяви позивачем був дотриманий.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серія АА №000017136 від 13.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

ІІ. Короткий виклад позицій сторін по справі.

27.06.2024 представник відповідача Субота Ольга Василівна надала відзив на позовну заяву, в якому не погодилася з позовними вимогами та вважала їх необґрунтованими.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами передбачена адміністративна відповідальність згідно зі ст. 132-1 КУпАП.

Механізм фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком, затвердженим постановою КМУ від 27.12.2019 №1174.

Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 22,738% (9,095 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Щодо встановлення факту належного користувача транспортного засобу, представник відповідача зазначила, що згідно пункту 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779, до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вуличнодорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби.

При цьому невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача тарнспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особою, за якою він зареєстрований.

Враховуючи те, що позивач згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів на час прийняття постанови обліковується як належний користувач транспортного засобу на час вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також те, що інші особи не звертались до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративне правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, встановлює що позивач є належним користувачем транспортного засобу.

Відповідно до підпункту «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, максимальне значення фактичної маси автомобіля для автомобільних доріг державного значення для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом складає 40 тон, а трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони.

Якщо перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів не здійснюється - беруться показники 40 тон, оскільки максимальне значення фактичної маси автомобіля 44 тони передбачене саме для перевезення контейнерів та змінних кузовів.

Позивачем не надано доказів використання спеціально колісного транспортного засобу контейнеровоза для перевезення контейнера із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення.

Оскаржувана постанова відповідає усім вимогам та містить усю необхідну інформацію, передбачену Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МІУ від 27.09.2021 № 512 таКУпАП.

ІІІ. Рух справи у суді.

21.03.2024 судом постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 34000 грн, накладеного згідно з постановою державної служби України з питань безпеки на транспорті від 13.02.2024 серії АА №00017136.

11.04.2024 судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом.

13.02.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Теслюк Є.В. складено постанову серії АА № 00017136, згідно з якою 29.01.2024 о 20 год. 23 хв. за адресою Н-01, км 206+200, Черкаська обл., ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 22,738% (9.095 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн.

Оскаржувану постанову позивач отримав особисто 19.02.2024, що підтверджується роздруківкою з веб-сайту «Урпошта» за номером рекомендованого повідомлення №103 про вручення Ф.119.

V. Позиція суду та нормативно-правове обґрунтування.

За приписами ч.1 ст.3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, за змістом цієї норми при здійсненні судочинства адміністративний суд керується саме положеннями КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

На думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Позовна заява з додатками прийнята та зареєстрована Голосіївським районним судом міста Києва 11.03.2024.

Представник позивача зазначив, що 19.02.2024 позивач отримав засобами поштового зв`язку оскаржувану постанову серії АА № 00017136 від 13.02.2024, а тому передбачений законом десятиденний термін для подання цієї позовної заяви не сплив.

Суд вважає незмістовним зазначені доводи виходячи з наступного.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому десятиденний строк визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Частиною першої статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Умовою прийнятності позовної заяви до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 160, 161 КАС України, а також дотриманні строків звернення до суду, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, в тому числі і в частині сплати судового збору та, у разі пропуску строку звернення до суду, подання відповідного клопотання про його поновлення, доказів поважності причин його пропуску.

Тож право на судовий захист не є абсолютним. Законодавством встановлені вимоги, зокрема, щодо необхідності дотримання особою, яка звертається до суду за захистом прав, свобод та інтересів, відповідних строків.

Суд оцінивши доводи сторін у сукупності з наданими ними доказами вважає, що позивач не реалізував своє право на звернення до суду в межах встановлених строків, оскільки пропустив цей строк.

Оскільки позивач отримав копію оскаржуваної постанови 19.02.2024, то мав право звернутись до суду з позовом про її оскарження в строк до 29.02.2024, включно.

Доказів направлення позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення до суду матеріали справи не містять.

В матеріалах справи наявний пластиковий конверт без жодних написів, дат, штампів, відміток про прийняття поштового відправлення.

Як вже зазначалося вище, позовна заява ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення з додатками прийнята та зареєстрована Голосіївським районним судом міста Києва 11.03.2024.

Доводи , викладені в позові, не спростовують висновків суду про пропуск ним строку про звернення до суду без поважних причин.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, оскільки позивач пропустив встановлений 10-денний строк звернення до суду без поважних причин, тому позов слід залишити без розгляду.

Водночас, суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

VI. Вирішення питання про заходи забезпечення позову

Відповідно до чч. 1,4, 6, 7 ст. 157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала про скасування заходів забезпечення позову або про відмову у скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

21.03.2024 Голосіївським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 34000 грн, накладеного згідно з постановою державної служби України з питань безпеки на транспорті від 13.02.2024 серії АА №00017136.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд зазначає, що заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.03.2024 по справі № 752/5258/24 зберігаютьсвою дію до набрання законної сили ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 12.07.2024 про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. 123, 157, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено 12.07.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова