Справа № 500/3020/24
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3020/24

16 липня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.03.2024 № 40 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати з 24.01.2024 ОСОБА_1 до страхового стажу відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи згідно із архівної довідкою Нараївської сільської ради від 07.08.2023 № 491 за 1984-1986, 1990-1997 роки;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити з 24.01.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.03.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За результатами розгляду заяви рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.03.2024 № 40 відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з недостатністю страхового стажу.

Позивачці не зараховано до страхового стажу період роботи згідно архівної довідки Нараївської сільської ради від 07.08.2023 № 491, оскільки не вірно вказано ім`я ( ОСОБА_2 ) та період догляду за дитиною до 3-х років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки в свідоцтві про народження дитини не вірно зазначені паспортні дані матері ( ОСОБА_2 ).

Позивачка не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень та стверджує, що їй протиправно не зараховано періоди роботи до страхового стажу.

Ухвалою суду від 15.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Відповідно до статей 162-164 КАС України встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений строк відповідача відзиву не подав, як і будь яких клопотань.

Ухвалою суду від 02.07.2024 продовжено процесуальний строк розгляду на 15 днів.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягнувши віку 60 років, 14.03.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Для прийняття рішення за результатами поданої позивачкою заяви, за екстериторіальним принципом відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.03.2021 року за № 359/35961 структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області прийняло рішення від 21.03.2024 № 40 про відмову у призначення пенсії за віком.

Відмовляючи позивачці у призначенні пенсії за віком відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не зарахував період роботи згідно архівної довідки Нараївської сільської ради від 07.08.2023 №491, оскільки не вірно вказано ім`я ( ОСОБА_2 ) та період догляду за дитиною до 3-х років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки в свідоцтві про народження дитини не вірно зазначені паспортні дані матері ( ОСОБА_2 ).

Листом 25.03.2024 №1900-0204-8/14838 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивачку про відмову в призначенні пенсії за віком.

Позивачка вказує, що в її трудовій книжці роботодавцем (колгосп імені Петровського, селянська спілка «Полісся» допущено описку у її імені, а саме « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_4 », аналогічна описка міститься і у кадрових документах, а саме книгах нарахування заробітної плати колгоспу імені Петровського та селянської спілки «Полісся», що знаходяться на архівному зберіганні в Нараївській сільській раді.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в України в Рівненській області від 21.03.2024 № 40, позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV)

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац першим частини другої статті 24 Закону).

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

У відповідності до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У силу пунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (пункт 20).

У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада: характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: зокрема, для трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

До стажу роботи зараховується також, серед іншого, час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Як встановлено судом та видно з оскаржуваного рішення, позивачці відмовлено в підтверджені страхового стажу роботи як такого, що дає право на призначення пенсії за віком періоду роботи згідно архівної довідки Нараївської сільської ради від 07.08.2023 №491, оскільки не вірно вказано ім`я ( ОСОБА_2 ) та період догляду за дитиною до 3-х років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки в свідоцтві про народження дитини не вірно зазначені паспортні дані матері ( ОСОБА_2 ).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846) (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У пункті 2.1 Порядку №22-1 міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження (пункт 4.2 Порядку).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ (пункт 4.3 Порядку).

Як встановив суд, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.02.1964, прізвище та ім`я позивачки зазначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.справи 11).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 04.05.1985, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на Кузів (арк.справи 12).

У паспорті громадянина України позивачки серії паспорта НОМЕР_3 , виданого Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 03.02.2000 зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.справи 8-9).

У свідоцтві серії НОМЕР_4 виданого повторно 08.02.2002 про народження дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ім`я матері зазначено ОСОБА_8 (арк.справи 15).

Також на підтвердження спірного періоду трудової діяльності позивачкою надано до органу Пенсійного фонду та до суду архівну довідку Нараївської сільської ради від 07.08.2023 №491 про кількість вироблених трудоднів (людино-днів), трудову участь у колгоспному виробництві (арк.справи 21).

У довідці вказано, що ОСОБА_9 працювала у колгоспі імені Петровського, селянській спілці «Полісся», дата вступу в колгосп - травень 1984 року, у період з 01.05.1984 по 31.03.1986, з 01.01.1990 по 31.12.1997, що стало однією з підстав для прийняття відповідачем рішення про відмову у зарахуванні спірних періоду роботи до страхового стажу

Враховуючи вищезазначене, суд встановив, що ім`я позивачки « ОСОБА_2 », яке зазначене в документах, що підтверджує трудовий стаж та період догляду за дитиною, а саме: в архівній довідці Нараївської сільської ради від 07.08.2023 №491 та у свідоцтві про народження дитини серії НОМЕР_4 виданого повторно 08.02.2002, не збігається з ім`ям позивачки за паспортом НОМЕР_3 , виданого Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 03.02.2000 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 06.02.1964 на ім`я ОСОБА_10

Пунктом 26 Порядку № 637 передбачено, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України №1618-IV від 18.03.2004 (далі - ЦПК), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У статті 315 ЦПК України наведений перелік фактів, які встановлюються судом. Згідно з частиною 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд звертає увагу позивачки, що до повноважень адміністративного суду не відноситься встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, особі, яка звернулась за призначенням пенсії. Розгляд заяв щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється місцевими загальними судами у порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тобто, в межах адміністративного судочинства захисту підлягають, серед іншого, порушенні права фізичної особи суб`єктом владних повноважень.

Станом на час вирішення спору по суті в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази того, що позивачка зверталась до відповідного суду з метою встановлення юридичного факту та приведення своїх особистих документах у належний стан.

Суд наголошує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії як спосіб захисту порушено права юридичної та/або фізичної особи може мати місце у разі наявності порушеного права, тобто, якщо суб`єкт владних повноважень ухиляється від вчинення таких дій та/або протиправно відмовляє у їх вчиненні.

Суд звертає увагу позивачки, що остання не позбавлена можливості реалізувати своє право на внесення виправлень до документів шляхом подання відповідної заяви.

Частиною 2 статті 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та відсутність підстав для вирішення питання про стягнення судового збору, сплаченого позивачем під час звернення до суду.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 липня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, 33028, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.