Справа № 526/2602/24
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/2602/24
Провадження № 2-а/526/31/2024
У Х В А Л А

12 липня 2024 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтаській області Дроботі Володимира Вікторовича, Головного Управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови серії БАД № 464612 від 29.06.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

в с т а н о в и в:

09 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтаській області Дроботі Володимира Вікторовича, Головного Управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови серії БАД № 464612 від 29.06.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позовна заява не може бути прийнята до провадження Гадяцького районного суду, так як містить ряд недоліків.

За правилами адміністративного судочинства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 160 КАС України, іншим нормам, а також вимогам статті 161 цього Кодексу, де зазначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору або документи,

Велика Палата ВС у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 відступила від попередньої правової позиції визначивши, що позовні заяви, якими оскаржуються постанови у справах про адміністративні правопорушення, оплачуються судовим збором, який складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Окрім того, ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з Головного Управління національної поліції в Полтавській області моральної шкоди в сумі 12000 грн, а тому, за вказану позовну вимогу позивачу належить сплатити судовий збір, так як вона є окремою позовною вимогою і на неї не поширюються пільги щодо звільнення від сплати судового збору, передбачені пунктом 1 частини першої статті 5 Закону № 3674.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного. Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Дана правова позиція повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18). та відповідно Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає сплаті як за вимогу майнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору -1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому позивачу за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 12000 грн необхідно сплатити судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У позовній заяві відсутнє посилання на розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 160, 161, 169, суддя

у х в а л и в:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтаській області Дроботі Володимира Вікторовича, Головного Управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови серії БАД № 464612 від 29.06.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАС.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху згідно з ч. 2 ст. 256 КАС набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ч. 1 ст. 294 КАС не може бути оскарженою в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Л. В. Максименко