Справа № 461/4209/24
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4209/24
Провадження №2-а/461/135/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Панасюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування постанови

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці, у якому просить скасувати постанову Львівської митниці у справі про порушення митних правил №0439/20900/24 від 14.05.2024, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що постановою Львівської митниці від 14.05.2024 у справі про порушення митних правил №0439/20900/24 його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 30 відсотків вартості товарів, що складає 347415,75 грн. Позивач зазначив, що у митного органу не було підстав складати відносно нього протокол про порушення митних правил за ч.2 ст.471 МК України, оскільки він добровільно передав товар на зберігання на митний склад по уніфікованій митній квитанції МД-1 № 068671, відтак у нього був відсутній умисел на переміщення товару через митний кордон України без декларування. Позивач повідомив, що при перетині державного кордону, ним було обрано червоний коридор, відтак мав намір здійснити декларування переміщуваного товару. Митним органом було здійснено попередній розрахунок ввізного мита, однак через відсутність у нього достатньої кількості коштів та не можливістю сплати мита, він передав товар на зберігання Львівській митниці Держмитслужби. Позивач зазначив, що 27 лютого 2024 року він звернувся із заявою до Львівської митниці з проханням повернути йому товар, переданий для зберігання за уніфікованою митною квитанцією №068671. Зазначена заява 28.02.2024 зареєстрована Львівською митницею за вх. 20723/10-21 та задоволена відповідачем, оскільки надано дозвіл на повернення товару після митного оформлення. Однак, прибувши на склад митниці, йому було повідомлено про відсутність товару, а 10 квітня 2024 року митним органом було складено протокол про порушення митних правил за недекларування товарів та винесено оскаржувану постанову, яка є протиправною, та підлягає до скасування. Просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 27.05.2024 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання.

30.05.2024 представник відповідача Сліпенко С.В. подав відзив на позовну заяву, у якій зазначив, що ОСОБА_1 вчинив дії щодо недекларування товарів, які ним переміщувалися. Представник відповідача стверджує, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів предметів правопорушення, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 30.05.2024 розгляд справи відкладено та надано позивачу час та підготування та скерування відповіді на відзив.

01.07.2024 представник позивача Бабій І.М. через канцелярію суду подала додаткові пояснення, у яких повідомила, що ОСОБА_1 переміщував товар через державний кордон України 23.02.2024, однак протокол про порушення ним митних правил №0439/20900/24 було складено лише 10.04.2024, тобто по спливу майже двох місяців, що не відповідає вимогам ст.494 МК України. Також, представник зазначила, що жодної інформації щодо вилучення товару для складання протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 Львівська митниця не надала, а навпаки погодила повернення переданих на зберігання речей, як це передбачено п. 10.2. Порядку застосування уніфікованої митної квитанції МД-1, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 04.01.2005. Просить позов задоволити.

Сторони про судовий розгляд повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що 23.02.2024 о 21:33 год. в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки «BLYSS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому в якості водія слідував ОСОБА_1 .

Перед початком митного контролю, ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності.

ОСОБА_1 подав до митного контролю власноручно заповнену митну декларацію, в якій заявив про відсутність у нього товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та/або оподаткуванню митними платежами та переміщення яких через державний кордон України заборонено або здійснюється за дозвільними документами /т.1, а.с.87-88/.

Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 265» посадовою особою митниці проведено митний огляд транспортного засобу, під час якого в салоні автомобіля, між сидіннями, без ознак приховування, було виявлено два мішки, в яких знаходився товар, а саме:

1) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «forzatina 30 Diam. G. 1268» «Tara g.53.9 » - вагою брутто 1,322 кг;

2) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «CP200 g.1072» «Tara g.56.1 » - вагою брутто 1,128 кг;

3) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «Snake 30. g. 1125» «Tara g.56 » - вагою брутто 1,180 кг;

4) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «forzatina 35 g. 1070» «Tara g.54.80 » - вагою брутто 1,125 кг;

5) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «forzatina 40 g. 998» «Tara g.56.2 » - вагою брутто 1,053 кг;

6) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «forzatina 30 g. 1109.5» «Tara g.53.8 » - вагою брутто 1,163 кг;

7) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «forzatina 35 D g. 1019.5» «Tara g.55.10 » - вагою брутто 1,075 кг;

8) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «F 40 g. 1020.5» «Tara g.55.5 » - вагою брутто 1,076 кг;

9) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «CT GRUH 2D g. 982» «Tara g.56 » - вагою брутто 1,050 кг;

10) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «FD 50 g. 1117.0» «Tara g.56 » - вагою брутто 1,172 кг;

11) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «CP180 g. 1013» «Tara g.55.4 » - вагою брутто 1,068 кг;

12) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «GR 030 non diamantata g.1189» «Tara g.56 » - вагою брутто 1,245 кг;

13) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «GRD 30 g. 1154.0» «Tara g.56 » - вагою брутто 1,210 кг;

14) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «FCS 60 g. 646» «Tara g.56 » - вагою брутто 0.702 кг;

15) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «FCS 60 g. 511.00» «Tara g.56 » - вагою брутто 0.567 кг;

16) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «SNAKE 40 g.1161.5» «Tara g.55.5 » - вагою брутто 1.216 кг;

17) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «GRD 40 g. 1161» «Tara g.55 » - вагою брутто 1.216 кг;

18) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, з написом на бухті «CP250 g. 1060» «Tara g.56.1 » - вагою брутто 1.116 кг;

19) Пластикова бухта на якій намотано ланцюг срібного кольору, без маркування - вагою брутто 0.121 кг;

20) Поліетиленовий зіп пакет в якому містяться цвяшки срібного кольору, з написом на зіп. пакеті «g. 508» «TR 11499» - вагою брутто 0,512 кг;

21) Поліетиленовий зіп пакет в якому міститься ланцюг срібного кольору, з написом на зіп пакеті «CT GRUM 2D» «g.57.5» - вагою брутто 0,059 кг /т.1, а.с.89-90/.

Виявлений товар передано на митний склад по уніфікованій квитанції МД-1 від 24.02.2024 серія ЄЄ №068671 /т.1, а.с.14-20/.

27 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Львівської митниці з проханням повернути йому товар, переданий для зберігання за уніфікованою митною квитанцією серії ЄЄ №068671. Зазначена заява 28.02.2024 зареєстрована Львівською митницею за вх. 20723/10-21. Львівською митницею погоджено заяву ОСОБА_1 та надано дозвіл на повернення товару після митного оформлення /т.1, а.с.13/.

10.04.2024 державним інспектором ВМО №3 м/п «Мостиська» Львівської митниці Редчиць М.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0439/20900/24 за ч.2 ст.471 МК України /т.1, а.с.200-206/.

Постановою Львівської митниці від 14.05.2024 у справі про порушення митних правил №0439/20900/24, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, що складає 347 415,75 грн., а товари, тимчасово вилучені згідно протоколу про порушення митних правил № 0439/20900/24 від 10.04.2024 вирішено повернути ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 471 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Відповідно до вимог ст.488 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Статтею 489 Митного кодексу України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 491 Митного кодексу України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є:

1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил;

2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю;

3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Частиною 1 ст. 494 Митного кодексу України визначено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Слід зазначити, що протокол про порушення митних правил №0439/20900/24 за ч.2 ст.471 МК України відносно ОСОБА_1 складено державним інспектором ВМО №3 м/п «Мостиська» Львівської митниці Редчиць М.В. лише 10.04.2024, а не в момент безпосереднє виявлення порушення митних правил, а саме 23.02.2024, що свідчить про недотримання працівником митного органу встановленого законом порядку оформлення виявленого порушення митних правил.

Також, суд зазначає, що порядок вилучення речей при складанні протоколу про порушення митних правил, передбачений ст.511 Митного кодексу України. Зокрема, частиною 2 ст.511 Митного кодексу України визначено, що у разі виявлення порушень митних правил, передбачених частиною шостою статті 470, частиною третьою статті 471, статтями 472, 473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482-484 цього Кодексу, тимчасове вилучення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають конфіскації відповідно до цих статей, а також відповідних документів є обов`язковим.

Відповідно до ч.4 ст.511 МК України, тимчасово вилучені товари, у тому числі транспортні засоби особистого користування, транспортні засоби комерційного призначення та документи повинні бути перелічені у протоколі, що складається в передбачених цим Кодексом випадках, або в доданому до нього описі з точним зазначенням кількості, міри, ваги та особливих ознак цих товарів, транспортних засобів та документів, а також вартості товарів, транспортних засобів.

Відтак, у випадку виявлення порушення митних правил працівник митного органу мав би одразу скласти протокол про порушення митних із зазначенням в ньому переліку вилученого майна або оформивши опис вилучених речей до протоколу, чого у даному випадку в момент виявлення правопорушення дотримано не було.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , при перетині державного кордону України, слідував смугою руху «червоний коридор», що свідчить про відсутністю у нього наміру не декларувати товар.

Згідно п.1.2 Порядку застосування уніфікованої митної квитанції МД-1, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 04.01.2005, Уніфікована митна квитанція МД-1 (далі - УМК) застосовується під час здійснення таких операцій:

прийняття на зберігання митним органом товарів відповідно до законодавства;

справляння митним органом з фізичних осіб та підприємств платежів, якщо законодавством не передбачено складання вантажної митної декларації на переміщувані через митний кордон України товари;

справляння митним органом з фізичних осіб грошової застави у випадках, установлених законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, товар, який перевозився ОСОБА_1 передано на митний склад по уніфікованій квитанції МД-1 від 24.02.2024 серія ЄЄ №068671.

Згідно п. 10.2. Порядку застосування уніфікованої митної квитанції МД-1, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 04.01.2005, повернення товарів зі складу (з каси) митного органу здійснюється після відповідного письмового звернення фізичної особи (уповноваженої нею особи або особи, уповноваженої підприємством) в установлені законодавством строки до митного органу, що прийняв на зберігання ці товари, на підставі резолюції на цій заяві керівника митного органу або вповноваженої ним особи, за умови пред`явлення фізичною особою (уповноваженою нею особою або особою, уповноваженою підприємством): других аркушів УМК і додаткових аркушів (за наявності); паспорта (іншого документа, що посвідчує особу) і нотаріально завіреного відповідного доручення (якщо звертається уповноважена особа).

27 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Львівської митниці з проханням повернути йому товар, переданий для зберігання за уніфікованою митною квитанцією серії ЄЄ №068671. Зазначена заява 28.02.2024 зареєстрована Львівською митницею за вх. 20723/10-21. Львівською митницею погоджено заяву ОСОБА_1 та надано дозвіл на повернення товару після митного оформлення.

Відтак, станом на 28.02.2024 ОСОБА_1 не було повідомлено про те, що товар вилучено митним органом для складання протоколу про порушення митних правил відносно нього, а навпаки йому було надано на повернення переданих на зберігання речей, що підтверджується наявною резолюцією на його заяві від 27.02.2024, як це передбачено п. 10.2 Порядку застосування уніфікованої митної квитанції МД-1, затвердженого Наказом Державної митної служби України від 04.01.2005.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ст.486 МК України).

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

За правилами ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд, виходячи із загальних засад законності, презумпції невинуватості, дійшов висновку, що під час розгляду даної справи судом не здобуто та не надано суду сторонами достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до Львівської митниці, а відтак вважає за необхідне скасувати постанову Львівської митниці від 14.05.2024 у справі про порушення митних правил №0439/20900/24, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 МК України, а провадження у справі - закрити.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн., що підтверджується квитанцією №71EO-673H-H998-16A1 від 21.05.2024.

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці.

Керуючись ст.ст.9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування постанови задоволити.

Скасувати постанову Львівської митниці від 14.05.2024 у справі про порушення митних правил №0439/20900/24.

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.471 МК України закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Львівська митниця, , адреса: 79007, м.Львів, вул. Костюшка, 1, електронна адреса: .

Суддя Зубачик Н.Б.