Справа № 560/1631/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1631/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

15 липня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

1.1. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України в частині повернення документів на доопрацювання з підстав, що відповідно до довідки МСЕК серія 12ААВ №377080 від 29.12.2020 ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, а не з виконанням обов`язків військової служби, як передбачено рішенням суду, викладене в п.5 протоколу №323 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 02 грудня 2022 року;

1.2. Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, передбачену п. 1.б ст.16-2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

2.1. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.12.2022 №323 (пункт 5 протоколу) про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 для призначення одноразової грошової допомоги.

2.2. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, передбачену п. 1.б ст.16-2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

2.3. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

4. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та звертає увагу на те, що на розгляд Комісії Міноборони позивачем не було надано документ, який підтверджує встановлення йому другої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби. Також апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин висновки Верховного Суду щодо застосування норм права які наведені у постановах №135/617/17 та № 761/31180/16-а;

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач у період з 14 липня 2003 року по 22 червня 2018 року проходив військову службу у Збройних Силах України. Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2020 № 422 у період з 16 січня 2015 року по 04 квітня 2015 року та з 11 травня 2016 року по 13 липня 2016 року позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції у місті Краматорськ Донецької області.

6. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААВ № 377080 від 29 грудня 2020 року ОСОБА_1 була встановлена друга група інвалідності, захворювання пов`язане із захистом Батьківщини.

7. Згідно витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №812 від 17 листопада 2020 року позивачу встановлено "Захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини".

8. 18 січня 2021 року позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням групи інвалідності, внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби. Однак, листом від 20 січня 2021 року № 9/1/355 342 позивача повідомлено, що вказану вище виплату має здійснювати Державна кримінально-виконавча служба України, де позивач після звільнення з Збройних Сил України проходив службу з 11 вересня 2018 року по 20 жовтня 2020 року.

9. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.12.2021 у справі №560/14491/21 зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

10. На виконання зазначеного вище рішення, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення про повернення на доопрацювання документів, зокрема, у зв`язку з тим, що відповідно до довідки МСЕК від 29.12.202 серії 12 ААВ №377080 ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини, а не з виконанням обов`язків військової служби, як це передбачено рішенням суду.

11. Не погодившись з рішенням Комісії Міністерства оборони України позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

12. Позивач наголошував, що відповідачем протиправно повернуто на доопрацювання подані ним документи для призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що відповідно до довідки МСЕК серія 12ААВ №377080 від 29.12.2020 ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, а не з виконанням обов`язків військової служби, як передбачено рішенням суду у справі №560/14491/21 . На думку позивача, повернення документів на доопрацювання без прийняття рішення є бездіяльністю , яка призвела до порушення прав позивача на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 1.б ст.16-2 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

13. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 3-4 цієї постанови.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

14. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 05 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до статті 41 якого виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

15. Згідно з положеннями частини першої статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога) - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

16. Пунктом 4 частини другої зазначеної статті передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

17. Відповідно до частини третьої статті 16 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

18. Згідно із частиною третьою статті 24 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

19. Пунктом 9 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ обумовлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

20. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві ( далі- Порядок №975).

21. Пунктом 17 даного Порядку визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи.

22. Відповідно до пункту 11 Порядку №975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

22.1 До заяви додаються копії:

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності);

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

23. Формулювання для постанов військово-лікарських комісій про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв визначені главою 21 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 (далі - Положення про ВЛК).

24. Згідно з підпунктом «ґ» пункту 21.5 Положення про ВЛК постанови ВЛК приймаються в формулюванні «захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

25. Підпунктом «а» пункту 21.5 Положення про ВЛК передбачено, що постанови ВЛК приймаються в формулюванні «поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

26. Вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку що рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.12.2022 №323 (пункт 5 протоколу) щодо повернення документів на доопрацювання з підстав, що відповідно до довідки МСЕК серія 12ААВ №377080 від 29.12.2020 ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, а не з виконанням обов`язків військової служби, як передбачено рішенням суду, є протиправним.

27. При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено та не оспорюється сторонами те, що позивач виконував обов`язки військової служби, та у період у період з 16 січня 2015 року по 04 квітня 2015 року та з 11 травня 2016 року по 13 липня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції. В той же час, згідно з довідкою МСЕК серії 12ААВ № 377080 від 29 грудня 2020 року позивачу встановлено другу групу інвалідності та зазначено причиною інвалідності захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини, тобто пов`язане із виконання військового обов`язку. Зазначене є достатньою підставою вважати, що позивач має право на отримання одноразового грошової допомоги у розмірі 300 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, призначення та виплата якої передбачена п. 17 Порядку № 975.

28. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта, що захворювання ОСОБА_1 не пов`язане з виконанням ним обов`язків військової служби, а відтак щодо відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому ІІ групи інвалідності.

29. Варто зазначити, що у постанові від 15 листопада 2019 року у справі №761/31180/16-а Верховний Суд вказав, що поняття «військовий обов`язок» включає у себе поняття «захист Батьківщини» та «захист Вітчизни». Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки поняття «захист Батьківщини» є синонімом «захисту Вітчизни», включає в себе захист незалежності та територіальної цілісності України, то позивач як інвалід ІІ групи, інвалідність якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, має право на одноразову правову допомогу.

30. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 червня 2021 року у справі справа №440/692/19, а також у постанові від 29 квітня 2021 року у справі №440/1661/19 за обставин, подібних із обставинами у цій справі.

31. Вищевказане було враховано судом першої інстанції та спростовує доводи апелянта про те, що суд І інстанції помилково застосував до спірних правовідносин висновки Верховного Суду щодо понять «військовий обов`язок», «захист Батьківщини» та «захист Вітчизни».

32. Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач має право на призначення та виплату йому Міністерством оборони України, відповідно до Порядку № 975, одноразової грошової допомоги як інвалід ІІ групи в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, а апелянт не довів правомірність свого рішення про повернення документів на доопрацювання, прийняття якого передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

33. Колегія суддів погоджується з обраним судом першої інстанції способом відновлення прав, свобод та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду та звертає увагу на те, що обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, рішенням суду від 17.12.2021 у справі №560/14491/21 уже було зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

34 Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

35. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

36. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

37. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

38. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

39. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Міністерства оборони України слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.