Справа № 420/18394/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15 липня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого - судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку письмового провадження звітІнституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» про виконання судового рішення по справі №420/18394/23за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» (Код , 65029, м.Одеса, вул.Дідріхсона, буд. №8) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року позовні вимоги задоволені повністю.

Визнано дії Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» відносно несвоєчасного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 за період з 27.06.2019 року по 24.06.2023 року протиправними.

Зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (Код , 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, буд. №8) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) грошове забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, в розмірі середнього грошового забезпечення за останні два місяці.

30.05.2024 року до суду надійшла заява позивача в порядку ст. 382 КАС України, в якій позивач пороситьвстановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень(боржника) Інституту Військово-Морських Сил Національного університету«Одеська морська академія» подати звіт про виконання судового рішення у справі №420/18394/23 від 28.08.2023 року.

В обґрунтування зазначеної заяви зазначено, що в рішенні суду чітко зазначено: виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) грошове забезпечення завесь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, врозмірі середнього грошового забезпечення за останні два місяці.Нарахування боржником суми 65823,48 грн. замість очікуваної 156402 грн. не є належним виконанням рішення суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» подати до суду письмовий звіт про виконання рішення суду від 28.08.2023 року по справі №420/18394/23, у місячний термін з дня отримання копії ухвали.

01липня 2024 року до суду надійшов звіт Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» про виконання рішення суду по справі №420/18394/23 в якому зокрема зазначено, щоНа виконання рішення по справі № 420/18394/23 Інститутом 24.04.2024 позивачувиплачено грошове забезпечення у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні усумі 52 987, 90 грн. (з урахуванням податків та зборів).

Під час виконання рішення суду було застосовано правові висновкиВерховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесута референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційногоадміністративного суду, викладені в постанові від 30.11.2020 по справі №480/3105/19, щодо застосування норми права у статті 117 КЗпП України.

Розглянувши зазначений звіт суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, статтями 14, 370 КАС України.

Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (Код , 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, буд. №8) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) грошове забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, в розмірі середнього грошового забезпечення за останні два місяці.

Суд зазначає, що останніми двома повними місяцями служби позивача є квітень та травень 2019 року.

Грошове забезпечення за ці два місяці складало: посадовий оклад 8180 грн.; оклад за військове звання 1480 грн.; надбавка за вислугу років 45% 4367 грн.; надбавка за особливості проходження служби 65% 9177 грн.; премія 2863 грн.; всього: 26067грн.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 26 067*6 = 156402грн.

Суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції, наведеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16, за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП і статей 1, 2 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці", середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Крім цього, закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат у день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Суд враховує, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, враховуючи: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором, період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Відповідні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, у постановах Верховного Суду від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19 та від 28.01.2021 у справі № 580/2427/19.

Так, за встановлених обставин цієї справи, суд вважає, що при вирішенні питання про стягнення суми середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні, необхідно врахувати такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати, принцип співмірності з врахуванням розміру заборгованості.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100).

Нормами абзацу 3 пункту 2 Порядку №100 визначено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Згідно з пунктом 5 розділу ІV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку № 100).

Середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата (п.7 наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам").

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд в постанові від 30 жовтня 2019 року по справі №806/2473/18 (адміністративне провадження №К/9901/2118/19) сформував правову позицію щодо врахування істотності частки складових заробітної плати в порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку.

З огляду на викладене відповідач по справі правомірно застосував коефіцієнт 0,42 істотність частки недоплаченої суми.

Таким чином, з врахуванням принципу справедливості та співмірності, суд вважає, що середній заробіток за час затримки розрахунку має бути виплачений позивачу у розмірі 52987,90 грн., з урахуванням істотності частки недоплаченої суми порівняно із середнім заробітком.

Аналогічна правова позиція щодо застосування принципу співмірності у подібних правовідносинах викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №806/345/16, від 18.07.2018 у справі №825/325/16, від 04.04.2018 у справі №524/1714/16-а, у постанові Верховного Суду України від 24.10.2011 у справі №6-39цс11.

Таким чином, розглянувши звітІнституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія`про виконання судового рішення по справі №420/18394/23в порядку письмовому провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи, враховуючи виконання відповідачем рішення суду в повному обсязі, суд вважає за можливе прийняти звіт Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» про виконання судового рішення по справі №420/18394/23.

Керуючись приписами ст.ст. 5-11, 241, 243, 248, 256, 294, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» про виконання судового рішення по справі №420/18394/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська Морська академія» (Код , 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, буд. №8) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набуває законної сили в порядку та строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Суддя К.С. Єфіменко