Справа № 260/6280/23
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2024 року м. Ужгород№ 260/6280/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області, яким просить суд скасувати як незаконний Наказ Головного управління державної податкової служби в Закарпатській області №299-п «Про проведення фактичних перевірок» від 02 червня 2023 року, підписаний ОСОБА_2 в частині, що стосується позивача - ФОП ОСОБА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що 04 липня 2023 року від працівників ГУ ДПС в Закарпатській області позивачці стало відомо, що 02 червня 2023 року Начальником Головного управління Олексієм Петріченко видано Наказ №299-п «Про проведення фактичних перевірок», на підставі якого видано Направлення на проведення з 04 липня 2023 року фактичної перевірки тривалістю 10 діб головним державним інспекторам відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Закарпатській області, а також головним державним ревізорам-інспекторам відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовується в електронних сигаретах, обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Закарпатській області.

У тесті Наказу №299-п «Про проведення фактичних перевірок» було вказане наступне: «З метою перевірки інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, під час здійснення платником податків розрахункових операцій, на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 ст.75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України...», однак вказівки яка саме інформація стала підставою для проведення податкової фактичної перевірки вказано не було.

У зв`язку з цим представник ОСОБА_1 звернулась з запитом до відповідача, у якому просила надати в тому числі повний текст Наказу № 299-п «Про проведення фактичних перевірок» з усіма додатками; належним чином завірені копії Направлень, виданих на підставі такого Наказу, однак у відповідь було надано копію Наказу із витягом з додатку, які були вручені 04.07.2023 року. Тобто, жодної інформації щодо фактичної підстави перевірки і інші суб`єкти, крім ФОП ОСОБА_1 у витягу з додатку до Наказу не значилися.

Однак, витяг з Додатку до Наказу ГУ ДПС у Закарпатській області від 02.06.2023 № 299-п підписаний не уповноваженою Законом і органом державної податкової служби особою - ОСОБА_3 , який згідно з відомостями самого витягу з додатку займає посаду в.о. начальника відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Закарпатській області.

Так, на підпункт 20.1.10 пункту 20.1 статті 20, підпункт 75.1.3 пункту 75.1 ст.75, підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та Наказом № 568-0 від 03 жовтня 2022 року на ОСОБА_4 обов`язки начальника ГУ ДПС в Закарпатській області чи заступника такого начальника не покладені, що позбавляє підписані ним документи статусу «Наказу про перевірку» в розумінні ст. 81 ПК України

Згідно із п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу. Однак, ОСОБА_5 до таких уповноважених осіб не належить.

Отже Направлення видані Начальником ГУ ДПС в Закарпатській області Петріченком О. в порушення ним же виданого Наказу.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Головне управління ДПС у Закарпатській області не погоджується з вимогами адміністративного позову, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, та зокрема заначив, що Листом №16341/7/99-07-04-01-07 від 13.12.2022 та дорученням №14743/7/99-00-07-04- 01-07 ДПС України зобов`язала Головне управлінню ДПС у Закарпатській області організувати та провести фактичні перевірки господарських об`єктів ФОП ОСОБА_1 .

ГУ ДПС у Закарпатській області проведено фактичні перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, наявності ліцензій, патентів, свідоцтва, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання норм чинного законодавства у сфері трудових відносин, за наслідками яких складено акти фактичних перевірок від 13.07.2023р.:

- бланк №001111, реєстраційний №5116/0716/01/РРО/ від 14.07.2023;

- бланк №001112, реєстраційний №5117/0716/01/РРО/ від 14.07.2023;

- бланк №001114, реєстраційний №5121/0716/01/РРО/ від 14.07.2023;

- бланк №001115, реєстраційний №5122/0716/01/РРО/ від 14.07.2023;

- бланк №001118, реєстраційний №5143/0716/01/РРО/ від 14.07.2023;

- бланк №001119, реєстраційний №5144/0716/01/РРО/ від 14.07.2023;

- та бланк №001135 від 28.07.2023, реєстраційний №5454/0716/01/РРО/ від

31.07.2023.

Представник відповідача зазначає, що фактична перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки надається за умови пред`явлення копії наказу про проведення фактичної перевірки та направлення на проведення такої перевірки.

Оскаржуваний наказ ГУ ДПС у Закарпатській області від 02.06.2023 року №299-п про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 відповідає вимогам, що передбачені до їх змісту п.п. 81.1 ст. 81 ПК України, а саме: дату видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб`єкта; адреса об`єкта; мета перевірки - контроль за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтва, вид перевірки; підстави для проведення перевірки, визначені Податковим кодексом України, зокрема пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України; дата початку перевірки; тривалість перевірки.

Крім того, відповідно до Наказу ГУ ДПС у Закарпатській області №205 від 05.03.2021 «Про затвердження Збірника уніфікованих форм організаційно-розпорядчих та інформаційно аналітичних документів ГУ ДПС та методичних рекомендацій щодо складання та оформлення документів у ГУ ДПС» додатки до проекту наказу, що доповнюють або пояснюють зміст основного документа, візуються керівником підрозділу, що його готував, на лицьовому боці останнього аркуша додатка.

Додаток до Наказу ГУ ДПС у Закарпатській області №299-п від 02.06.2023 та Витяг з Додатку до Наказу ГУ ДПС у Закарпатській області №299-п від 02.06.2023 підписано в.о.начальника відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Закарпатській області Дмитром Голубовим.

Відповідно до Наказу ГУ ДПС у Закарпатській області від 3 жовтня 2022 року №568-о у зв`язку з службовою необхідністю з 04.10.2022р. виконання обов`язків начальника відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Закарпатській області покладено на головного державного інспектора відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Закарпатській області ОСОБА_6 .

За таких підстав, оскаржуваний наказ Головного управління ДПС у Закарпатській області № 299-п від 02.06.2023 року про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 був прийнятий у відповідності до визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої Податковим кодексом України підстави для її проведення.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши всі докази, які мають юридичне значення для вирішення справи і розгляду спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Листом №16341/7/99-07-04-01-07 від 13.12.2022 та дорученням №14743/7/99-00-07-04-01-07 ДПС України зобов`язала Головне управлінню ДПС у Закарпатській області організувати та провести фактичні перевірки господарських об`єктів ФОП ОСОБА_1

02 червня 2023 року Начальником Головного управління Олексієм Петріченко видано Наказ № 299-п «Про проведення фактичних перевірок», відповідно до якого, з метою перевірки інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, під час здійснення платником податків розрахункових операцій, на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, наказано провести фактичні перевірки ОСОБА_1 .

Незгода позивача із вказаним вище наказом зумовила звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

Відповідно до п.77.1 ст.77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Частиною 4 п.77.2 ст.77 ПК України передбачено, що внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.

Згідно ч.5, 6 п.77.2 ст.77 ПК України, документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року. Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 числа останнього місяця кварталу (у випадках змін найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок - до 30 числа місяця, що передує місяцю, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки).

Наказом Міністерства фінансів України від 02 червня 2015 року №524 затверджено Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі - Порядок), перелік ризиків та їх поділ за ступенями значущості (високий, середній, незначний)

Згідно з абзацом 4 пункту 1 розділу І Порядку план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.

Проекти коригування планів-графіків у разі здійснення такого коригування формуються територіальними органами ДДФС не пізніше 3 числа кожного місяця поточного року, починаючи з другого місяця поточного року, засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФСУ (абзац другий пункту 3 розділу І Порядку).

Таким чином, коригування плану-графіку документальних планових перевірок платників податків здійснюється на підставі проектів сформованих територіальними органами Державної податкової служби, починаючи з другого місяця поточного року.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

-направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

-копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

-службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

В контексті наведених обставин слід зауважити, що питання можливості скасування в судовому порядку наказу, з огляду на факт вичерпання ним своєї дії та допуск посадових осіб контролюючого органу до перевірки, а також складення за результатами реалізації такого наказу податкових повідомлень-рішень, було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №816/228/17.

Згідно із ч.2 ст.356 Кодексу адміністративного судочинства України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися вказівка про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду.

08 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду розглянула вказану справу та ухвалила постанову, в обґрунтування якої зазначила наступне.

Пунктом 19 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абз.4 п.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що "… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію".

У п.5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №9-рп/2008 у справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи "правового акта індивідуальної дії" правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що "правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)" стосуються окремих осіб, "розраховані на персональне (індивідуальне) застосування" і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 27 січня 2022 року справа № 480/4100/19 адміністративне провадження № К/9901/12515/21.

З огляду на встановлені судом обставини даної справи, а саме: реалізацію оскаржуваного наказу від 02 червня 2023 року №299-п шляхом проведення відповідної перевірки, оскарження такого наказу не є належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку, а тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст.76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного наказу з урахуванням ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк