Справа № 280/8165/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ВІДВОДУ СУДДІ

16 липня 2024 рокуСправа № 280/8165/23
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участі секретаря судового засідання Шаповалова Б.М.,

позивачки - ОСОБА_1.,

представника відповідача Нечет О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі №280/8165/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємтсва «Водоканал» (вул. Св. Миколая, буд. 61, м. Запоріжжя, 69002) про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №280/8165/23 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивачка) до КП «Водоканал» (далі - відповідач), в якій позивачка просить суд:

визнати дії Генерального директора Комунального підприємства «Водоканал» протиправними чи/або нечесною підприємницьку діяльність Комунального підприємства «Водоканал» у зв`язку з отриманням відповіді на звернення людини з мотивів відсутності відповідності Конституції України або законам України.

В підготовчому засіданні 16.07.2024 позивачкою було заявлено головуючому судді Киселю Р.В. відвід, який обґрунтований тим, що судом не визнається правосуб`єктність позивачки (посилається на ст. 16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права). Жодний документ, як судове рішення, не містить доречні аргументи заявника, яка вимушено звернулась до суду. Відвід подано в зв`язку з отриманням ухвали суду від 16.07.2024 в судовому залі. Заявляє відвід судді Киселю Р.В. з підстав невизнання правосуб`єктності людини та ігнорування постанови «Про застосування судами міжнародних договорів України при здійсненні правосуддя» від 19.12.2014 №13.

Розглянувши заяву позивачки про відвід судді Киселю Р.В., суд доходить висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною четвертою статті 40 КАС України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

В даному випадку заява про відвід судді надійшла до суду у день підготовчого засідання, а тому з врахуванням приписів ч. 3 та абз. 2 ч. 4 ст. 40 КАС України вирішується судом, який розглядає справу, без її передачі на розгляд іншому судді.

Суд зазначає, що за приписами ст. 16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН, кожна людина, де б вона не перебувала, має право на визнання її правосуб`єктності.

Статтею 43 КАС України, яка має найменування «Адміністративна процесуальна правосуб`єктність», визначено, що здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Головуючим суддею під час розгляду даної справи не вчинено жодної процесуальної дії, а так само не прийнято жодного процесуального рішення зі змісту якої/якого вбачались би ознаки невизнання правосуб`єктності позивачки.

В свою чергу, в силу вимог ч. 4 ст. 36 КАС України, ухвала з питань відводу судді від 16.07.2024 не є підставою для відводу судді.

Суд вважає заяву позивачки про відвід судді необґрунтованою з підстав, зазначених вище, а тому в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Киселю Р.В. в адміністративній справі №280/8165/23.Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлений 16.07.2024.

Суддя Р.В. Кисіль