Справа № 520/10149/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 р. Справа № 520/10149/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.04.24 по справі № 520/10149/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в якому просив суд:

- визнати протиправним, скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 15.03.2023 року №61;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №2 періоди з 21.04.1998 року по 30.09.1999 року та з 22.11.1999 року по 02.11.2018 року і призначити та виплатити з 09.03.2023 року пільгову пенсію за віком (Список №2) відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, відповідачем протиправно відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 15.03.2023 №61 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в апеляційній скарзі зазначає, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період роботи згідно запису в трудовій книжці серії НОМЕР_1 з 08.06.1993 по 31.06.1993, оскільки наявне виправлення в даті прийняття на роботу та даті наказу на прийняття, що є порушенням вимог Інструкції №58. Також, за доданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи, що зазначені в довідці від 17.10.2022 №35-19-157 з 21.04.1998 по 30.09.1999 та з 22.11.1999 по 02.11.2018, оскільки в довідці зазначено, що згідно проведених на підприємстві атестацій право на пільгове пенсійне забезпечення за професією кабельник - спаювальник не підтверджено. Крім того, в переліку робочих місць, професія кабельник-спаювальник атестовано в розрізі структурних підрозділів, в наданій пільговій довідці не зазначено в якому підрозділі працював заявник. За результатами розгляду заяви та доданих документів страховий стаж ОСОБА_1 становить 37 років, 1 місяць, 4 дні. Пільговий стаж позивача відсутній.

Враховуючи вищевказане Головним управлінням прийнято рішення в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовити, оскільки відсутній пільговий стаж. За таких обставин, з врахуванням наданих документів у позивача відсутній пільговий стаж для призначення йому пенсії за віком відповідно до вимог ст.114 Закону №1058.

На переконання представника апелянта позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління про визнання протиправним та скасування рішення від 15.03.2023 №61 є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам законодавства України, яке регулює спірні правовідносини.

Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснювався ГУ ПФУ в Чернівецькій області. Рішенням від 15.03.2023 №61 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Не погодившись із вказаним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, позивач звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що до зарахування належить період роботи позивача на посаді кабельника-спаювальника з 21.04.1998 до 31.12.1998 періоду роботи до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право на пільгове пенсійне забезпечення не підтверджене, отже рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 15.03.2023 №61 відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним, та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 ЗУ «Загальнообов`язкове пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідачем 2 відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Відмова мотивована незарахуванням до пільгового стажу спірних періодів:

- до страхового стажу не зараховано період роботи згідно запису в трудовій книжці НОМЕР_2 з 08.06.1993 до 31.06.1993, оскільки наявне виправлення в даті прийняття на роботу та даті наказу про прийняття;

- до пільгового стажу не зараховані періоди роботи, зазначені в довідці №35-19-157 від 17.10.2022 з 21.04.1998 до 30.09.1999 року та з 22.11.1999 до 02.11.2018, оскільки в довідці зазначено, що згідно проведених на підприємстві атестацій право па пільгове пенсійне забезпечення за професією кабельник-спаювальник не підтверджено. Крім того, в переліку робочих місць професія кабельник-спаювальник атестовано в розрізі структурних підрозділах, в наданій пільговій довідці не зазначено в якому підрозділі працював заявник.

Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи в трудовій книжці НОМЕР_2 з 08.06.1993 по 31.06.1993, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Отже, дії відповідача щодо неврахування трудового стажу позивача вказаного у його трудовій книжці з підстав того, що така книжка заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок є неправомірними, адже позивач не може нести відповідальність за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки. При цьому наявні виправлення в трудовій книжці не є суттєвими та дають повне уявлення про наявну трудову діяльність позивача.

Щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 21.04.1998 до 30.09.1999 та з 22.11.1999 до 02.11.2018, колегія суддів зазначає таке.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (надалі по тексту також - Мінпраці України) від 01.09.1992 за №41 (надалі по тексту також - Методичні рекомендації).

Зміст зазначених нормативних актів свідчить, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно із пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць за приписами Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пункту 4. Наказу Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, від 18.11.2005 №383 (далі Наказ №383) 4. Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 (442-92-п ) (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова (442-92-п) набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1.).

З матеріалів справи вбачається, що позивач працював кабельником-спаювальником в АТ «УКРТЕЛЕКОМ» з 21.04.1998 до 30.09.1999 та з 22.11.1999 до 02.11.2018 після набуття чинності Постанови. Отже право на пільгове пенсійне забезпечення має бути прямо підтверджене результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація (пункт 4.2. Наказу №383).

У разі непідтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене (пункт 4.6. Наказу №383).

Позивачем разом з позовною заявою надано до суду картки робочих місць накази за результатами проведених атестацій робочих місць 1994, 2009, 2016 років.

Згідно з наказом від 30.07.1994 №155, за результатами атестації робочих місць за мовами праці, робочі місця кабельника-спаювальника вважались зі шкідливими умовами праці, що надавали право на пенсію на пільгових умовах.

Чергова атестація робочих місць проведена 31.12.1998 року. Згідно відомостей розділу V картки умов праці кабельника-спаювальника, пенсійне забезпечення здійснюється на загальних підставах. У розділі ІІІ картки умов праці зазначено, що тривалість дії на робітників шкідливих факторів складає менше 80%.

Чергова атестація робочих місць проведена 01.12.2016. Згідно відомостей розділу V картки умов праці №12 (дата дослідження робочого місця 01.12.2016) право на пільгове пенсійне забезпечення не передбачено.

Згідно з довідкою №35-19-157 від 17.10.2022, виданою АТ «УКРТЕЛЕКОМ», умови та характер роботи не змінювався.

Таким чином, до зарахування належить період роботи позивача на посаді кабельника-спаювальника з 21.04.1998 до 31.12.1998 періоду роботи до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право на пільгове пенсійне забезпечення не підтверджене.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 15.03.2023 №61 відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним, та таким, що підлягає скасуванню.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для належного та ефективного захисту порушеного права позивача необхідно визнати протиправним, скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 15.03.2023 №61 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 року по справі № 520/10149/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі № 520/10149/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва