Справа № 372/5703/23
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 372/5703/23 Суддя (судді) першої інстанції: Сташків Т.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Ганечко О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Управління безпеки Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Управління безпеки Львівської міської ради, в якому просив суд:

визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Управління безпеки Львівської міської ради Серії ЛВ № 00505957 Шацького Я.Ю. від 05.11.2023 про накладення адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2024 позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Управління безпеки Львівської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задоволено повністю.

Скасовано постанову від 05.11.2023 року серії ЛВ № 00505957, складену інспектором Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Управління безпеки Львівської міської ради Шацьким Ярославом Юрійовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення, - закрито.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу та вказує, що оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.02.2024 слід скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу та вказує, що оскільки суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.06.2023 слід скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач зазначає. що на даному відрізку дороги розміщено два знаки 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.4.4 «Час дії» (схема встановлених знаків - додаток 1). Тобто, зона дії знаку, що встановлено за транспортним засобом діє до перехрещення вулиць Балабана - Ляйнберга, а зона дії знаку встановленого на вулиці Балабана, після перехрещення доріг з вулицею Ляйнберга діє до перехрещення вулиць Балабана-Котлярська. Зону дії знаків 3.34 «Зупинку заборонено» від місця встановлення позначено вказівними стрілками у додатку 1.

Відповідач вказує, що Розділом 33 Правил Дорожнього Руху передбачено зону дії заборонних знаків, зокрема для дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» передбачено зону дії від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Згідно п. 3 розділу 33 Правил Дорожнього Руху, дія знаку 3.34 "Зупинку заборонено", - поширюється на той бік дороги, на якому він встановлений.

Відповідач наголошує, що вулиця Балабана є вулицею з одностороннім рухом. Тому розміщення знаку, який зображено на матеріалах фотофіксації за транспортним засобом, є хибним, оскільки знак не діє на зустрічну частину дороги. Або ж встановлення знаку можливе на протилежному боці дороги.

На переконання відповідача, паралельно оглянувши фотографії, зроблені інспектором з паркування, видно, що транспортний засіб розміщено в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки на фото знаку та на фото транспортного засобу позивача видно ті самі нерухомі об`єкти, в тому числі будівлі, а на матеріалах фотофіксації видно за транспортним засобом зворотну сторону встановленого знаку 3.34 «Зупинку заборонено», дія якого поширюється на місце розміщення транспортного засобу. На фото додатку 2 на дальньому плані справа видно двоповерхову будівлю білого кольору та одразу поруч з нею - триповерхову будівлю коричневого кольору. На фото 2-3 додатку 3 позаду транспортного засобу позивача, справа від нього видно ці ж будівлі білого та коричневого кольору відповідно.

Відповідач вважає, що фотофіксація правопорушення була здійснена відповідно до вимог примітки до ст. 142 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з врахуванням місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів.

На думку відповідача у спірному випадку, наявні подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки на транспортному засобі засіб Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , що зареєстрований за позивачем, - було здійснено зупинку о 09:47 год за адресою: м. Львів, вул. Балабана у районі будинку № 11, про що зазначено на матеріалах фотофіксації адміністративного правопорушення, наведених у додатку 3, в верхньому лівому куті. Даний транспортний засіб знаходився в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", що не відповідає вимогам п. 8.4в і п. 3.34 розділу 33 Правил Дорожнього Руху.

Також, відповідач зазначає, щодо оскарження позивачем повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЛВ00505957 від 05.11.2023.

Так, 19.12.2023 на електронну пошту Обухівського районного суду Київської області надіслано клопотання про закриття провадження у справі № 372/5703/23. (додаток 4). Оскільки, повідомлення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю суттю не породжує для позивача жодних прав і обов`язків, а відтак і не створює для останнього права на захист. Повідомлення не є актом індивідуальної дії, оскільки не містить і не повинне містити інформації про особу, якої воно стосується. Таким актом є постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Таке повідомлення не може бути застосований до позивача, оскільки не містить щодо нього будь-якої інформації.

Відповідач вказує, що повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ00505957 від 05.11.2023 не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а є лише процесуальним документом, який залишається на лобовому склі транспортного засобу у разі відсутності в інспектора з паркування технічної можливості встановити відповідальну особу, передбачену ч. 1 ст. 142 Кодексу України про адміністративні правопорушення (власника чи користувача транспортного засобу) на місці вчинення правопорушення. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності не складається стосовно конкретної особи, не є виконавчим документом, не несе жодних прав та обов`язків для конкретної особи, а лише інформує про факт вчинення адміністративного правопорушення та пропонує добровільно сплатити 50 відсотків розміру штрафу за нього. Саме постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідальної особи є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке створює права та обов`язки для конкретної особи, і можливість оскарження цієї постанови прямо передбачена у главі 24 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, відповідач вважає, що позов про окреме оскарження повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, а не самого рішення суб`єкту владних повноважень, винесеного у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не підлягав розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Окрім цього, 17.11.2023 інспектором з паркування винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № (до повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ00505957 від 05.11.2023) відносно ОСОБА_1 як власника, за яким, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, на дату винесення постанови, зареєстровано транспортний засіб Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Так, відповідач просить проводити розгляд справи без його участі, здійснюючи при цьому судові повідомлення в порядку передбаченому ст. 124, 268 Кодексу адміністративного судочинства України.

14.07.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

14.07.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в задоволенні такої, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Щодо наявності і дію двох знаків 3.34 «Зупинку заборонено» позивач звертає увагу на наступне. Позивач вважає це твердження відповідача голослівним і таким, що не підтверджено жодними наявними у справі доказами, а також доказами, наданими до апеляційної скарги. Оскільки, транспортний засіб був розташований саме перед дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» по АДРЕСА_1 . Вказані обставини відповідачем не спростовано. На думку позивача, на жодному із матеріалів фотофіксації не відображено наявність автомобіля позивача в зоні дії цього знаку. Жодних нових доказів, які б не були досліджені судом першої інстанції, відповідачем до апеляційної скарги не додано. Із наявних у справі доказів та приєднаних до апеляційної скарги також не можливо встановити наявність іншого другого знаку 3.34 та факт перебування автомобіля позивача в зоні дії цього знаку. Позивач вважає, що відповідачем не спростовано твердження позивача та висновок суду про те, що автомобіль позивача знаходився перед вказаним знаком, а не в зоні дії знаку 3.34.

Також, позивач зазначає, що ним оскаржено саме рішення про притягнення його постановою до адміністративної відповідальності, а не повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. Саме про такий предмет спору було зазначено у позовній заяві та відкрито судом провадження у справі, а також винесено рішення суду у цій справі. Тому підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Позивач просить також взяти до уваги, що у прохальній частині апеляційної скарги відповідач просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова у справі № 372/5703/23 від 02.02.2024, хоча зазначеним судом жодних рішень у даній справі не приймалося.

В судове засідання, призначене на 15.07.2024, сторони у справі не з`явились, були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що інспектором з паркування, управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Шацьким Ярославом Юрійовичем складено Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови ЛВ № 00505957 від 05.11.2023.

Так, інспектором 05.11.2023 о 09:47:03 зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_3 , у м. Львів по вул. Балабана М., № 11, а саме здійснено зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 Правил дорожнього руху «Зупинка заборонена» за яке передбачена відповідальність за приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що надані до матеріалів справи докази не підтверджують наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР).

За приписами п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пункт 8.4 «в» встановлює, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п. 3.34 глави 3 розділу 33 Заборонні знаки ПДР одним з зоборонних знаків є "Зупинку заборонено". Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Абзац 12 п. 3.45 глави 3 розділу 33 Заборонні знаки ПДР встановлює, що дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Як встановлено вище, інспектором 05.11.2023 о 09:47:03 зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_3 , у м. Львів по вул. Балабана М., № 11, а саме здійснено зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 Правил дорожнього руху «Зупинка заборонена» за яке передбачена відповідальність за приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом із цим, як слідує з долучених до матеріалів справи фотографій, транспортний засіб Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_3 , розташований перед дорожнім знаком 3.34 "Зупинку заборонено" по вул. Балабана М., № 11, м. Львів.

За визначенням, що міститься у ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На виконання п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

На виконання ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина 1 ст. 122 КпАП України встановлює, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проаналізувавши вказані норми та обставини справи, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що оскільки дія дорожнього знаку 3.34 ПДР "Зупинку заборонено" поширюється саме від місця встановлення знаку, а транспортний засіб Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_3 , був розташований перед вказаним знаком, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про неможливість оскарження обраного позивачем способу захисту своїх прав, оскільки відповідач, в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав доказів існування постанови РАП № від 17.11.2023 чи вказаної постанови, про яку зазначає в апеляційній скарзі. Вказана обставина також не доводилась відповідачем до суду першої інстанції під час розгляду. Також, не знайшла свого підтвердження теза апеляційної скарги щодо звернення до суду першої інстанції із заявою про закриття провадження у даній справі.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів із висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ч. 2 ст. 19, ст. 61 Конституції України, ст.ст. 272, 286, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

О.М. Ганечко