Справа № 420/16146/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Крицак Валентини, 6, м. Херсон, 73036) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУ ПФУ), у якому вона просить суд: - визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо не здійснення зарахування згідно заяви від 08.02.2024 року відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЗУ №1402-VІІІ та з урахуванням Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №540/4234/21 від 30.04.2024 року додатково - 5 років професійної діяльності та не здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці їй ОСОБА_1 , у розмірі 74% від суддівської винагороди згідно довідки судді Херсонського апеляційного суду №102/20 від 24.02.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року; - зобов`язати ГУ ПФУ здійснити зарахування до стажу судді додатково 5 років стажу професійної діяльності та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці їй ОСОБА_1 , шляхом зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання додатково у відповідності до вимог ч.2 ст.137 ЗУ №1402-VІІІ - 5 років стажу професійної діяльності у розмірі 74% від суддівської винагороди судді Херсонського апеляційного суду, на підставі довідки Херсонського апеляційного суду №102/20 від 24.02.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 16.09.2016 року перебуває на обліку у ГУ ПФУ та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у зв`язку зі звільненням з посади судді Апеляційного суду Херсонської області за поданою заявою про відставку, яке призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI.

Згідно з ч.4 ст.28 діючого наразі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII однією з вимог для призначення суддею апеляційного суду визначений сукупний стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) щонайменше 7 років.

Позивачка зазначила, що на час призначення її вперше суддею апеляційної інстанції у неї був наявний сукупний стаж (досвід) роботи професійної діяльності 7 років, а саме: у колегії адвокатів з 01.08.1985 по 01.11.1993 (8 років 3 місяці) та суддею першої інстанції з 01.11.1993 по 14.08.2001 (7 років 9 місяців 14 днів).

Посилаючись на постанови Верховного Суду від 23.06.2022 року у справі №420/1987/21 та від 24.09.2021 у справі №620/5437/20 позивачка зазначає, що ВС підтримується однаковий підхід до визначення порядку розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, який вийшов у відставку відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, та судді, який вийшов у відставку раніше на підставі попереднього закону, що відповідає принципу рівності та заборони дискримінації.

Отже позивачка вважає, що стаж професійної діяльності 7 років (як вимога для призначення вперше на посаду судді апеляційної інстанції за Законом №1402-VIII) підлягає зарахуванню до її стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання.

Водночас, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 у справі №540/4234/21 до стажу її роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання вже зараховано період роботи адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатів, що становить 2 роки стажу професійної діяльності як умова для призначення суддею першої інстанції.

Таким чином, позивачка вважає, що до спеціального стажу додатково зарахуванню підлягає стаж професійної діяльності 5 років, який не був предметом розгляду справи №540/4234/21. При цьому, вказаний професійний стаж підлягає зарахуванню у якості 5 років адвокатської діяльності або 5 років суддею першої інстанції.

Позивачка зазначила, що 08.02.2024 року вона звернулась до ГУ ПФУ із заявою про здійснення зарахування стажу професійної діяльності здійсненої нею після отримання вищої юридичної освіти та на час призначення вперше суддею апеляційної інстанції. Однак відповідач листом від 12.03.2024 року відмовив у задоволенні заяви без обґрунтування підстав відмови.

Позивачка вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 29.05.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі та визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в електронній формі.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні з 16.09.2016 та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Стаж роботи ОСОБА_1 станом на 15.09.2016 склав 22 роки 10 місяців 15 днів, до якого зараховано періоди роботи: - з 01.11.1993 по 14.08.2001 суддя Горностаївського районного суду Херсонської області 07 років 09 місяців 14 днів; - з 15.08.2001 по 15.09.2016 суддя Апеляційного суду Херсонської області 15 років 01 місяць 01 день.

Після виходу позивачки у відставку, до стажу її роботи на посаді судді зараховано 2 роки професійної діяльності в адвокатурі як умова для призначення її вперше суддею першої інстанції (постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 у справі №540/4234/21). Отже представник відповідача вважає, що у відповідача відсутні підстави для здійснення перерахунку стажу судді у відставці ОСОБА_1 .

Також позивачкою не дотримано порядку звернення щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання згідно із вимогами Порядку №3-1, вищезазначене звернення розглянуто Головним управлінням у відповідності до норм Закону України «Про звернення громадян» та листом від 12.03.2024 за вих. №2167-1317/А-02/8-2100/24 ОСОБА_1 надано роз`яснення щодо її пенсійного забезпечення. Отже ГУ ПФУ не приймалось рішення

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16.09.2016 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що не заперечується сторонами.

Під час призначення довічного грошового утримання судді у відставці позивачці розраховано стаж роботи на посаді судді, який склав 22 роки 10 місяців 15 днів, до якого зараховано періоди роботи: - з 01.11.1993 по 14.08.2001 суддя Горностаївського районного суду Херсонської області 07 років 09 місяців 14 днів; - з 15.08.2001 по 15.09.2016 суддя Апеляційного суду Херсонської області 15 років 01 місяць 01 день.

Позивачка вважаючи, що має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, який склав 22 роки 10 місяців 15 днів, половини періоду навчання строку навчання за денною формою на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова а саме - 2 роки 4 місяці 28 днів, звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (справа №766/16368/16-а).

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2016 року по справі №766/16368/16-а, яка набрала законної сили 28.02.2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні щодо визначення розміру ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без врахування стажу роботи. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 шляхом зарахування до стажу роботи що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів, починаючи з 16 09.2016 року в розмірі 90% грошового утримання судді апеляційного суду Херсонської області та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.

Також позивачка зверталась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ про визнання протиправною відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Херсонського апеляційного суду від 24.02.2020 року №102/20 (справа №540/2206/20).

Судом по справі №540/2206/20 встановлено, що Херсонський апеляційний суд 24.02.2020 року видав ОСОБА_1 довідку №102/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою станом на 24.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 173 415,00 грн, у тому числі: оклад 115 610,00 грн, доплата за вислугу років 57 805,00 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі №540/2206/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2021 року, позов задоволено. Визнано протиправним рішення ГУ ПФУ від 04.03.2020 №14/03-17 про відмову у здійсненні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Херсонського апеляційного суду від 24.02.2020 №102/20. Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Херсонського апеляційного суду від 24.02.2020 №102/20, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум.

Крім того, позивачка вважаючи, що має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді періодів: половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова, що становить 02 роки 04 місяці 28 днів, та періоду роботи адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатів, що становить 02 роки 00 місяців 00 днів, звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (справа №540/4234/21).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 року у справі №540/4234/21 відмовлено у задоволенні позову.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 року по справі №540/4234/21 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо визначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без урахування половини строку навчання та періоду роботи у сфері права. Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 шляхом зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова, що становить 02 роки 04 місяці 28 днів, та періоду роботи адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатів, що становить 02 роки 00 місяців 00 днів, у розмірі 64% від суддівської винагороди судді Херсонського апеляційного суду, на підставі довідки Херсонського апеляційного суду №102/20 від 24.02.2020 року, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

Отже 30.04.2024 року рішенням суду по справі №540/4234/21 встановлено право ОСОБА_1 на зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду професійної діяльності адвокатом 2 роки, який вимагався законом як мінімальний для набуття нею права для призначення вперше на посаду судді першої інстанції.

Позивачка вважаючи, що має право на зарахування до її спеціального стажу судді також періоду роботи в 7 років, який є обов`язковим для призначення вперше на посаду судді апеляційної інстанції (тобто з урахуванням зарахованих по справі №540/4234/21 ще 5 років), звернулась до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці від 12.02.2024. Листом ГУ ПФУ від 12.03.2024 за вих. №2167-1317/А-02/8-2100/24 надано роз`яснення заявниці ОСОБА_1 щодо її пенсійного забезпечення.

Не погоджуючись з протиправною бездіяльністю відповідача щодо не зарахування стажу професійної діяльності судді додатково 5 років стажу та не здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Відповідно до ст.130 Конституції України, розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Згідно з ч.1 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (ч.2 ст.137 Закону №1402-VIII).

Згідно з абз.4 п.34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Саме враховуючи вказані положення Закону рішенням апеляційного суду зараховано до стажу судді період роботи адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатів - 02 роки, оскільки на час призначення позивачці на посаду судді (листопад 1993 року) Закон України №2862-ХІІ «Про статус суддів» від 15.12.1992 року (далі Закон№2862-XII) вимагав наявність у особи стажу роботи за юридичною спеціальністю не менш двох років.

Відповідно до постанови ВРУ від 21.06.2001 року за №2576-ІІІ позивачку обрано суддею Херсонського обласного суду безстроково.

Сторонами не заперечується, що відповідно до Розрахунку, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді станом на 15.09.2016 склав 22 роки 10 місяців 15 днів, до якого зараховано періоди: - з 01.11.1993 по 14.08.2001 суддею Горностаївського районного суду Херсонської області 07 років 09 місяців 14 днів; - з 15.08.2001 по 15.09.2016 суддею Апеляційного суду Херсонської області 15 років 01 місяць 01 день.

Згідно з ч.2 ст.7 цього ж Закону №2862-XII, яка діяла станом на час обрання позивачці суддею Херсонського обласного суду, суддею апеляційного суду, якщо інше не передбачене законом, може бути громадянин України, який досяг на день обрання 30 років, має вищу юридичну освіту, стаж роботи у галузі права не менш як п`ять років, в тому числі не менш як три роки на посаді судді.

Таким чином, щодо стажу для призначення на посаду судді апеляційного суду Закон вимагав не менш 5 років в галузі права, в тому числі не менш як три роки на посаді судді.

Фактично враховуючи, що для призначення на посаду судді першої інстанції вимагалось не менш двох років роботи у галузі права на посаду судді апеляційного суду необхідно було також набути додатково стаж судді у першої інстанції не менш 3 років.

Між тим позивачка на час призначення судді апеляційного суду мала стаж 5 років на посаді судді та 2 роки роботи у галузі права (якій їй врахований до стажу судді рішенням суду).

Тобто за вимогами ч.2 ст.7 цього ж Закону №2862-XII, за якими позивачка призначалась на посаду судді обласного суду, у неї було достатньо судового стажу як загального для призначення на посаду.

На даний час обов`язковий для призначення суддею апеляційного суду стаж врегульовано статтею 28 Закону №1402-VIII, згідно якої суддею апеляційного суду може бути особа, яка, зокрема: має стаж роботи на посаді судді не менше п`яти років; має сукупний стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) щонайменше сім років.

Отже позивачка ОСОБА_1 на час призначення суддею обласного суду мала загальний стаж роботи суддею, необхідний для призначення суддею апеляційного суду, у тому числі за вимогами Закону №1402-VIII, яка діє на даний час.

Проте позивачка, посилаючись на висновки Верховного Суду, вважає, що має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді професійного стажу який вимагається чинним Законом №1402-VIII для призначення сьогодні на посаду судді апеляційного суду шляхом зарахування їй до стажу судді стажу на роботі у галузі права, якій вона фактично мала до призначення її на посаду судді вперше, а саме замість зарахованих їй 2 років адвокатського стажу позивачка вимагає зарахувати їй ще 5 років адвокатського стажу у судовий.

Проте таки вимоги позивачці не відповідають висновкам Верховного Суду, на які посилається позивачка.

Зокрема, у постанові від 23.06.2022 року у справі №420/1987/21 аналізуючи практику Верховного Суду та положення п.34 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1402-VIII вказав, що зазначена норма (п.34) пов`язує визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення чи обрання суддею.

Саме за положеннями законодавства, яке діяло на час призначення позивачці на посаду судді їй зараховані до стажу судді 2 роки адвокатського стажу та половина періоду навчання. Оцінка вказаним обставинам надана в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №540/4234/21 від 30.04.2024 року.

Вимоги позивачці про зарахування до стажу судді ще 5 років адвокатського стажу є необґрунтованими, а доводи в обґрунтування цих вимог з посиланням на стаж необхідний на призначення судді обласного суду є хібними.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, при вирішення спірних правовідносин необхідно встановити наявність у особи права, за захистом якого вона звернула до суду, вважаючи його порушеним суб`єктом владних повноважень, а останній мав законні підстави та повноваження здійснити дії щодо реалізації цього права фізичною особою.

За встановлених обставин суд вважає, що право позивачки не порушено, оскільки в стаж судді їй зараховані всі періоди, які були передбачені законодавством, на час призначення її суддею.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази надані сторонами з урахуванням встановлених обставин по справі суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,9,262, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Крицак Валентини, 6, м. Херсон, 73036, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.