Справа № 160/23109/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2024 року м.Дніпросправа № 160/23109/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі № 160/23109/23 (суддя Озерянська С.І., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) щодо невиплати йому в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 15.07.2019 року включно; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4087 гривень 87 копійок в місяць у загальній сумі 67277 гривень 23 копійки за період з 01.03.2018 року по 15.07.2019 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 14.09.2016 року по 15.07.2019 відповідачем не в повному обсязі проводилась індексація грошового забезпечення позивача. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023 року було зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням вже проведених виплат. 10.08.2023 року на виконання рішення суду у справі № 160/16103/22 відповідачем на користь позивача виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 14.09.2016 року по 28.02.2018 року у сумі 58826,10 грн. Проте, за період з 01.03.2018 по 15.07.2029 позивачу виплачена тільки поточна індексація грошового забезпечення, яка склалась в наслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103% в сумі 957,84 грн.. Відповідачем, в порушення абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення, не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 4087,87 грн. в місяць на загальну суму 67277,43 грн., що є протиправним, і така позиція підтверджується висновками Верховного Суду, зокрема у постанові від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року позовні вимоги позивача були задоволені. Так, суд:

- визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 15.07.2019 року;

- зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4087 гривень 87 копійок в місяць у загальній сумі 67383 гривень 92 копійки за період з 01.03.2018 року по 15.07.2019 року включно, відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

З рішенням суду першої інстанції не погодилися відповідач, ним була подана апеляційна скарга.

В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову позивача в повному обсязі.

Скаржник стверджує, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 в адміністративній справі № 160/16103/22 та постанови

Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023 року по справі №160/16103/22 військовою частиною НОМЕР_1 було виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення, дана обставина не заперечується у позовній заяві.

У межах справ № 160/8327/20 та № 160/16103/22 судом розглянуто вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати індексації в повному обсязі, у тому числі за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію за зазначений період. За змістом позову, розглянутого під час розгляду справи № 160/8327/20 та позову, розглянутого під час розгляду справи № 160/16103/22, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності щодо виплати не в повному розмірі індексації за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 та зобов`язання її нарахувати та виплатити обґрунтовані тим, що відповідачем не виплачено фіксовану суму індексації, визначену як різницю між сумою індексації за лютий 2018 року та сумою підвищення посадового окладу позивача у березні 2018

року. В результаті порівняння заявлених позивачем вимог щодо визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 та їх обґрунтування невиплатою фіксованої суми індексації з урахуванням вимог абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення, зобов`язання виплатити недоплачену суму індексації у межах справи № 160/8327/20 , справи № 160/14835/22, справи № 160/16103/22 та у даній справі можна дійти до висновку, що ці вимоги є ідентичними, оскільки підстави позову та вимоги є тими самим, а частково змінене текстуальне викладення предмету позову, не змінює суті цих вимог.

Скаржник вважає, що позовні вимоги, розглянуті судом першої інстанції в рамках даної справи вже були вирішені Дніпропетровським окружним адміністративним судом у межах справи №160/8327/20, справи № 160/14835/22, справи № 160/16103/22.__

Позивач, не погодившись з судовими рішеннями у межах справи № 160/8327/20, справи № 160/14835/22, справи № 160/16103/22, змінив синтаксичну складову своїх старих позовних вимог і подав новий позов до військової частини НОМЕР_1 фактично з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідач вважає, що у спірному випадку суд мав застосувати положення п.4 ч.1 ст.238 КАС України та закрити провадження у справі, чого не зробив.

Також скаржник стверджує, що на його думку, позивач пропустив строки звернення до суду з даною позовною заявою і заяви про поновлення пропущеного строку до суду не подавав, що є підставами для залишення позову без розгляду.

Крім того, відповідач стверджує про безпідставність заявлених позовних вимог позивача.

Позивач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

Апеляційний розгляд справи здійснено за правилами ст.311 КАС України, в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 з 14.09.2016 року по 15.07.2019 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 08.02.2018 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №154 від 15.07.2019 року, позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

06.05.2020 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період з 15.07.2016 по 28.02.2018 та про проведення перерахунку та доплати індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01.03.2018 по 15.07.2019.

Листом від 12.06.2020 року № 225/56/434фс відмовлено позивачу у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідно до програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/8327/20 від 11.12.2020 року, позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 14.09.2016 року по 28.02.2018 року включно та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.09.2016 року по 15.07.2019 з урахуванням виплачених сум та висновків суду; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідно до розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу проведено нарахування індексації у період з 14.09.2016 по 28.02.2018 (базовий місяць - вересень 2016 року), з 01.03.2018 по 15.07.2019 (базовий місяць - березень 2018 року) на загальну суму 2639,64 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 3249 від 26.07.2021 вказані кошти виплачено позивачу.

Не погодившись із застосованим відповідачем базовим місяцем та виплаченою сумою індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

В позовній заяві позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування вересня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 14.09.2016 по 28.02.2018 включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.09.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 59721,91 гривень з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно у фіксованому розмірі 4087,87 гривень в місяць відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4087,87 гривень в місяць за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно в сумі 67277,23 гривень відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів;

Відповідно до програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 160/16103/22 від 13.02.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування вересня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 14.09.2016 по 28.02.2018 включно та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.09.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково, рішення суду першої інстанції у справі № 160/16103/22 скасоване в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Так, судом апеляційної інстанції:

-визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення та не виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно у фіксованому розмірі відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- зобов`язано Військову частину № НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням вже проведених виплат;

- в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення фіксованого розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно відмовлено;

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 в адміністративній справі № 160/16103/21 було залишено без змін.

10.08.2023 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/16103/22 від 13.02.2023 Військовою частиною НОМЕР_1 проведено нарахування індексації в сумі 58 826,10 грн., що підтверджується випискою по картці позивача від 10.08.2023 року.

Позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати йому індексації-різниці грошового забезпечення з 01.03.2018 року по 15.07.2019 року, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав, що з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 15.07.2019 року включно із застосуванням індексації-різниці (щомісячної фіксованої індексації) в розмірі 67383,92 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, а також зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4087 гривень 87 копійок в місяць у загальній сумі 67277 гривень 23 копійки за період з 01.03.2018 року по 15.07.2019 року включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Враховуючи заявлені позивачем позовні вимоги, предмет розгляду у справах №160/8327/20 та №160/16103/22 та ту обставину, що підставою для відмови у нарахуванні та виплаті фіксованої суми індексації у визначеному грошовому розмірі була передчасність таких вимог суд вважав, що в даному випадку відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

В даному випадку основними доводами скаржника у апеляційній скарзі є те, що на момент розгляду справи вже було рішення, яке набрало законної сили, між тими ж сторонами з того ж предмету спору нарахування та виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 15.07.2019 року включно із застосуванням індексації-різниці (щомісячної фіксованої індексації) в розмірі 67383,92 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, а тому повторний розгляд справи з таким же предметом спору був неможливим. Апелянт зазначив, що наведені обставини є підставою для закриття провадження у справі відповідно до положень 238 КАС України.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.1 статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 11 квітня 2018 року, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Судом встановлено, що в рамках адміністративної справи №160/16103/22 судами розглядалися позовні вимоги про:

- визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування вересня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 14.09.2016 по 28.02.2018 включно;

- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14.09.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 59721,91 гривень з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів;

- визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно у фіксованому розмірі 4087,87 гривень в місяць відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4087,87 гривень в місяць за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно в сумі 67277,23 гривень відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів;

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково, рішення суду першої інстанції у справі № 160/16103/22 скасоване в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Так, судом апеляційної інстанції:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення та не виплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно у фіксованому розмірі відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- зобов`язано Військову частину № НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням вже проведених виплат;

- в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення фіксованого розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно відмовлено.

Відмовляючи в частині задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції вказав, що, починаючи з березня 2018 року сума індексації з урахуванням абз. 3, 4, пункту 5 Порядку № 1078 підлягала виплаті позивачу у розмірі 4011,63 грн. до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини, у цьому випадку позивач звільнився 15.07.2019. З огляду на відсутність у суду апеляційної інстанції повноважень самостійно здійснювати розрахунки суми індексації, що є повноваженнями відповідача як установи роботодавця, належним способом захисту прав та інтересів позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 15.07.2019 року включно відповідно до абз. 4, 6 п. 5 Порядку №1078, з урахуванням висновків суду.

Підставою звернення позивача до суду як у справі №160/16103/22, так і у справі №160/23109/23 слугувало те, що відповідачем не виплачена позивачу сума індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4087,87 гривень в місяць за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно в сумі 67277,23 гривень, відповідно до абз. 4, 6 п. 5 Порядку №1078.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що спір щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4087,87 гривень в місяць за період з 01.03.2018 по 15.07.2019 включно в сумі 67277,23 гривень, відповідно до абз. 4, 6 п. 5 Порядку №1078 вже був предметом розгляду в адміністративній справі №160/16103/22, рішення у якій набрало законної сили.

Обставини, на які позивач посилається у даній справі, встановлені судом в адміністративній справі №160/16103/22, доводам, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, також надано оцінку судом в межах спору в справі №160/16103/22. Отже, сторони, підстави та предмет в адміністративних справах №160/16103/22 та у справі №160/23109/23 є однаковими.

Колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, тотожність предмета позову зберігається.

Крім того, зміна судової практики не є підставою для повторного звернення до суду з позовом про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки зазначене суперечить як положенням статті 129-1 Конституції України стосовно обов`язковості судового рішення, так і положенням КАС України, які встановлюють імперативні вимоги щодо закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 вказаного Закону.

Посилання ж позивача в обґрунтування позовних вимог на постанову Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21 є фактично додатковим обґрунтуванням позовних вимог та жодним чином не змінюють предмет або підстави позову, так як не вважаються зміною підстав позову, доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що станом на день звернення до суду із позовом у цій справі було таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з чим існували підстави для закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно частково задовольнив позовні вимоги позивача, рішення суду підлягає скасуванню, а справа закриттю. З урахуванням таких висновків, колегія суддів не надає оцінки іншим доводам скаржника, наведеним в апеляційній скарзі.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновки суду першої інстанції та частково знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам у справі, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржене рішення суду підлягає скасуванню.

У відповідності до ч.1 ст.319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі № 160/23109/23 - скасувати.

Провадження у справі №160/23109/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені ст.ст. 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак