Справа № 120/3816/24
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 липня 2024 р. Справа № 120/3816/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо не зарахування до стажу державної служби періодів роботи з 06.07.2001 по 24.01.2002, з 10.01.2006 по 31.01.2008, з 04.01.1993 по 02.01.1994, 09.06.1974 по 04.06.1976 та відмови в перерахунку пенсії з врахуванням довідок про складові заробітної плати.

Ухвалою від 01.04.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що стаж державної служби після 01.05.2016 обчислюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229.

Разом з тим, положень щодо зарахування до стажу державної служби періоду строкової військової служби та часу роботи на посадах службовців органів місцевого самоврядування новий Порядок вже не містить.

Отже, на переконання відповідача, час роботи на посадах службовців органів місцевого самоврядування та період проходження строкової військової служби після 01.05.2016 до стажу державної служби не включається.

Ухвалою від 09.07.2024 витребувано в позивача додаткові докази.

15.07.2024 від позивача надійшли витребувані ухвалою від 09.07.2024.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

З матеріалів справи слідує, що до 17.04.2018 ОСОБА_1 перебував на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.203 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV)

З 17.04.2018 ОСОБА_1 за його заявою переведено з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

В позовній заяві позивач зазначив, що при переведенні його на пенсію за віком згідно Закону №889-VIII, фахівцями пенсійного управління в порушення норм та вимог законодавства був невірно нарахований стаж державної служби, а саме, не були зараховані до стажу державної служби періоди його роботи на відповідних посадах в органах місцевого самоврядування, зокрема, період роботи (з 06.07.2001 по 24.01.2002) на посаді спеціаліста 1-ї категорії в Управлінні міського господарства Вінницької міської ради, період роботи (з 10.01.2006 по 31.01.2008) на посаді спеціаліста 1-ї містобудування та архітектури Вінницької міської ради, період роботи на посаді інженера 1-ї категорії відділу по експлуатації та утриманню житлового фонду Управління міського господарства Вінницького міськвиконкому (з 04.01.1993 по 02.01.1994), а також період проходження ним строкової військової служби (з 09.06.1974 по 04.06.1976).

19.09.2023 та 03.10.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявами щодо перерахунку пенсії за віком згідно з Законом України «Про державну службу» з врахуванням до стажу державної служби наведених вище періодів його трудової діяльності та з врахуванням довідок про заробітну плату № 40-602/945 від 10.04.2018 та № 40-602/944 від 10.04.2018, виданих Державною архітектурно-будівельною інспекцією.

Відповідач листом від 13.10.2023 № 17266-15050/С-02/8-0200/23 повідомив позивачу, що стаж державної служби після 01.05.2016 обчислюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229. Разом з тим, положень щодо зарахування до стажу державної служби періоду строкової військової служби та часу роботи на посадах службовців органів місцевого самоврядування новий Порядок вже не містить. Отже, час роботи на посадах службовців органів місцевого самоврядування та період проходження строкової військової служби після 01.05.2016 до стажу державної служби не включається. Повідомлено позивача, що його стаж державної служби для обчислення пенсії згідно Закону №889 складає 17 років 7 місяців 25 днів.

Крім того, роз`яснено, що оскільки стаж державної служби позивача складає 17 років 7 місяців 25 днів, то взяти до розрахунку довідку від 10.04.2018 №40-602/944 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби відсутні законні підстави

Позивач не погоджується з діями пенсійного органу щодо відмови у зарахуванні до стажу державної служби вищенаведених періодів його трудової діяльності, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав чинності 01 січня 2004 року.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-ІV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, визначаються Законом України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10 грудня 2015 року, який набрав чинності 01 травня 2016 року.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року № 2493-III (далі - Закон № 2493-III), дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону № 2493-IIІ служба в органах місцевого самоврядування це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

В статті 2 Закону № 2493-III визначено поняття посадової особи місцевого самоврядування. Так, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно з статтею 3 Закону № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до частини 7 статті 21 Закону № 2493-III (в редакції станом на 01 травня 2016 року) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25 березня 2016 року, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Згідно з пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283).

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядок №229 у пункті 6 містить аналогічну норму, як і в пункті 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" №889-VIII про те, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 здійснюється відповідно до Порядку № 283.

Згідно з п. 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

04.07.2001 року набрав чинності Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 року №2493-III (далі - Закон №2493-III).

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2493-III передбачено, що дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 у справі №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII та пункту 4 Порядку №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

Зазначені обставини вказують на те, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Статтею 14 Закону №2493-III встановлено класифікацію посад в органах місцевого самоврядування. Віднесення інших посад органів місцевого самоврядування, не зазначених у цій статті, до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням керівників відповідних органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 14 Закону №2493-III, в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад:

перша категорія - посади Київського міського голови, голів обласних рад та Севастопольського міського голови;

друга категорія - посади Сімферопольського міського голови, міських (міст - обласних центрів) голів; заступників голів обласних рад та Севастопольського міського голови, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради;

третя категорія - посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад;

керуючих справами виконавчих апаратів обласних та Севастопольської міської рад;

четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад;

п`ята категорія - посади керуючих справами виконавчих апаратів районних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів районних у містах рад, помічників голів, радників (консультантів), спеціалістів, головних бухгалтерів управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, секретаріатів Київської та Севастопольської міських рад, керівників управлінь, відділів та інших виконавчих органів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад та їх заступників, керівників відділів (підвідділів) у складі самостійних управлінь, відділів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад, посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, старост;

шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад;

сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Віднесення інших посад органів місцевого самоврядування, не зазначених у цій статті, до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням керівників відповідних органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах: на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком (на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком); в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Як встановлено судом, згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 він працював:

- з 04.01.1993 по 02.01.1994 на посаді інженера 1-ї категорії відділу по експлуатації та утриманню житлового фонду Управління міського господарства Вінницького міськвиконкому. Згідно запису №14 трудової книжки, позивачу з 03.01.1994 присвоєно 12-й ранг державного службовця;

- з 06.07.2001 по 24.01.2002 на посаді спеціаліста 1-ї містобудування та архітектури Вінницької міської ради. 23.07.2001 встановлено 12-й ранг посадової особи місцевого самоврядування;

- з 10.01.2006 по 31.08.2008 на посаді інженера 1-ї категорії в Управлінні містобудування та архітектури Вінницької міської ради. 10.06.2006 присвоєно 12-й ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що не є спірними у цій справі та не заперечуються відповідачем вищезазначені періоди роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування, які відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», входять до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби.

Зазначені обставини вказують на безпідставність доводів відповідача про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Враховуючи викладене, стаж державної служби позивача за періоди роботи з 04.01.1993 по 02.01.1994, з 06.07.2001 по 24.01.2002 та з 10.01.2006 по 31.08.2008 підлягає зарахуванню.

Визначаючись щодо наявності підстав для зарахування до стажу державної служби періоду проходження позивачем строкової військової служби з 09.06.1974 по 04.06.1976, суд зазначає наступне

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 №2232-XII, відповідно до якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 3 Порядку № 283 передбачено, що час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, включається до стажу державної служби.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 14.11.2018 у справі № 686/8090/17.

Відповідно до записів військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 09.06.1974 по 09.06.1976 проходив службу в рядах Радянської армії.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що період проходження позивачем строкової військової служби в рядах Радянської Армії з 09.06.1974 по 09.06.1976 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 в органах місцевого самоврядування з 04.01.1993 по 02.01.1994, з 06.07.2001 по 24.01.2002 та з 10.01.2006 по 31.08.2008 та період проходження ОСОБА_1 строкової військової служби з 09.06.1974 по 09.06.1976. Як похідні, підлягають задоволенню рішення позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби періоди роботи позивача з 04.01.1993 по 02.01.1994, з 06.07.2001 по 24.01.2002 та з 10.01.2006 по 31.08.2008 та період проходження ним строкової військової служби з 09.06.1974 по 09.06.1976.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача беручи до уваги довідки про складові заробітної плати № 40-602/945 від 10.04.2018 та № 40-602/944 від 10.04.2018, видані Державною архітектурно-будівельною інспекцією, то суд зазначає наступне.

Так, право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

В даному ж випадку, позивач не оскаржує дії (бездіяльність) відповідача щодо неврахування при обчисленні розміру його пенсії відповідних довідок.

При цьому, зі змісту мотивувальної частини позовної заяви слідує, що довідка №40-602/945 від 10.04.2018 фактично була врахована відповідачем при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 .

Також, з відзиву на позовну заяву слідує, що неврахування відповідачем при розрахунку пенсії позивача довідки № 40-602/944 від 10.04.2018 зумовлено тим, що остання видана для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсії не займає посади державної служби. Таким чином, на переконання відповідача, оскільки стаж державної служби менший за 20 років, то й врахування відповідної довідки є неможливим.

Суд відмічає, що предметом спору в межах даної адміністративної справи є дії відповідача щодо належне обчислення стажу державної служби позивача, а відтак, вимоги позивача про зобов`язання здійснити йому перерахунок пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати № 40-602/945 від 10.04.2018 та № 40-602/944 від 10.04.2018, на думку суду, є передчасними, адже після зарахування спірних періодів стажу державної служби, відповідачем не вирішувалось питання щодо можливості врахування довідки про складові заробітної плати № 40-602/944 від 10.04.2018 при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 2422,40 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 1614,93 грн. (2/3 задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди його трудової діяльності з 09.06.1974 по 09.06.1976, з 04.01.1993 по 02.01.1994, з 06.07.2001 по 24.01.2002, з 10.01.2006 по 31.08.2008.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди його трудової діяльності з 09.06.1974 по 09.06.1976, з 04.01.1993 по 02.01.1994, з 06.07.2001 по 24.01.2002, з 10.01.2006 по 31.08.2008.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1614,93 грн. (одна тисяча шістсот чотирнадцять гривень 93 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Паспорт Серії НОМЕР_3 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна