Справа № 460/27538/23
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

за результатами вирішення заяви про відвід

15 липня 2024 року Р і в н е №460/27538/23

Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді Н.О. Дорошенко, розглянувши в письмовому провадженні письмову заяву про відвід у адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доКваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Рівненської області
про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 460/27538/23 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення.

15.07.2024 в підсистемі "Електронний суд" від позивача надійшла заява про відвід судді Дорошенко Н.О. від розгляду адміністративної справи № 460/27538/23. В обґрунтування поданої заяви позивач вказує на те, що головуючий суддя безпідставно затягує розгляд позовної заяви протягом строку, встановленого законом; безпідставно зволікає з виготовленням судового рішення за результатами розгляду справи; відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи унеможливило учасниками судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 3 ст. 40 КАС України).

Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження (ч. 8 ст. 40 КАС України).

За правилами ч. 11 ст. 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно.

Враховуючи наведене, суд вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №№1402-VIII) встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону №1402-VIII кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Отже, головна мета відводу/самовідводу - гарантування безсторонності суду.

Жодних обставин тому, що головуючий суддя в цій справі не є вільним від стороннього впливу чи будь-якого втручання у судовий розгляд справи, у заяві про відвід не наведено.

Що стосується тривалості судового розгляду справи, провадження в якій, за доводами позивача, безпідставно відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, то суд вважає необхідним зазначити таке.

Як встановлено судом, при зверненні до суду з адміністративним позовом за змістом позовних вимог, викладених в пункті 2 позовної заяви, позивач просила визнати протиправним та нечинним з дня прийняття та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області від 30.08.2023 "Про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 ", оскільки порушено дисциплінарну справу з порушенням та неповноважною КДКА, у якої відсутні повноваження з 2022 року, після обрання у 2017 році на п`ятирічний строк повноважень.

Інші позовні вимоги позивачем заявлені не були. Решта пунктів прохальної частини позовної заяви стосувалися процесуальних питань, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи зміст позовних вимог, ухвалою суду від 11.12.2023 позовну заяву залишено без руху з підстав несплати позивачем судового збору (за одну позовну вимогу немайнового характеру) та пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, за відсутності клопотання про поновлення такого строку.

Ухвалою від 01.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи чи про розгляд справи за правилами загального позовного провадження сторони не подавали.

Щодо доводів позивача про вичерпний перелік справ, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд зазначає про таке.

Частиною першою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КАС України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За змістом ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналізуючи наведені положення процесуального закону у контексті доводів позивача, суд вважає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (ч. 6 ст. 12 КАС України), а також інші адміністративні справи, щодо яких процесуальний закон не містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (ч. 4 ст. 12 КАС України) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 257 КАС України).

Оскільки дана адміністративна справа не відноситься до категорії судових справ, які не можуть бути вирішенні в порядку спрощеного позовного провадження, слід дійти висновку, що при відкритті провадження в цій справі процесуальні права учасників судового розгляду порушені не були. При цьому ні позивач, ні відповідач не заперечували проти визначеного судом при відкритті провадження у справі порядку її розгляду.

Також суд звертає увагу на те, що з дотриманням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі при відкритті провадження у справі ухвалою від 01.01.2024 суд витребував у відповідача копію спірного рішення від 30.08.2023 "Про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 ", а також всіх матеріалів, на підставі яких прийнято оскаржене рішення.

Відповідач подав відзив та докази на обґрунтування заперечення проти позову, вказуючи, серед іншого, на наявність підстав для залишення позову без розгляду у зв`язку з помилковістю висновків суду про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Позивач не подавала відповіді на відзив та жодним чином не заперечувала наведених відповідачем аргументів.

На даний час в адміністративній справі зібрані та підлягають правовій оцінці матеріали у трьох томах, включаючи копії документів дисциплінарних проваджень, процесуальних та інших документи з кримінальних проваджень, низка звернень до правоохоронних органів, які надані сторонами на обґрунтування позовних вимог та заперечень.

Водночас 05.07.2024 від ОСОБА_1 в підсистемі "Електронний суд" надійшла заява про зміну предмету позову, за змістом якої позивач просить суд: визнати протиправним та нечинним з дня прийняття та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області від 30.08.2023 "Про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 ", рішення від 25.10.2023 № Д/10-5 «Про зупинення права на заняття адвокатського діяльністю», оскільки порушено дисциплінарну справу з порушеннями та неповноважною КДКА, у якої відсутні повноваження з 2022 року, після обрання у 2017 році на п`ятирічний строк повноважень.

Перевіривши наведені позивачем в заяві від 05.07.2024 аргументи, суд встановив, що в мотивувальній частині первинно поданої позовної заяви ОСОБА_1 висловлювала незгоду з двома рішеннями Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області, а саме: від 30.08.2023 "Про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 " та від 25.10.2023 «Про зупинення права на заняття адвокатського діяльністю».

Натомість, в прохальній частині позовної заяви була викладена лише позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області від 30.08.2023 "Про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 ".

Таким чином, судом встановлено неузгодженість мотивувальної та прохальної частини позовної заяви, що позивач, яка має статус адвоката, вважала необхідним привести у відповідність шляхом подання заяви про зміну предмета позову від 05.07.2024.

Такі обставини справи дали суду підстави вважати, що заява ОСОБА_1 від 05.07.2024 спрямована не на зміну предмета позову, як зазначила позивач, а на уточнення позовних вимог, тобто на узгодження мотивувальної та прохальної частини позовної заяви. Отже в даний час у справі у зв`язку з поданою позивачем заявою від 05.07.2024 виникла необхідність в остаточному визначенні предмета судового спору.

З огляду на наведене, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 173 КАС України такі процесуальні питання як: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, - віднесені процесуальним законом до завдань підготовчого провадження, беручи до уваги, що за правилами, встановленими ч. 3 ст. 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться, ухвалою суду від 12.07.2024 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив у справі підготовче засідання на 29.07.2024 о 14:00.

Відтак, судом вжито належних процесуальних заходів, спрямованих на остаточне визначення предмета судового спору та характеру спірних правовідносин.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до ч. 6 ст. 260 КАС України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, що поняття розумних строків розгляду справи в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не тотожне (не ідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є "автономним" і його тлумачення Судом Конвенції не пов`язане з тлумаченням права національними судами.

Європейський Суд з прав людини оцінює "розумність" тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливість предмета спору для заявника та інші.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом" зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки (ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року), підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Відтак, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, що зумовлює надмірне навантаження, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

Суд звертає увагу на те, що згідно з даними комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", що функціонує в судах загальної юрисдикції відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2020 №30, у провадженні судді Дорошенко Н.О. у період січень - березень 2024 року перебувало 905 справ і матеріалів, з них: надійшло у вказаному періоді - 312 справ і матеріалів, розглянуто суддею у вказаному періоді - 506 справ і матеріалів; у період січень - червень 2024 року перебувало 1193 справ і матеріалів, з них: надійшло у вказаному періоді - 600 справ і матеріалів, розглянуто суддею у вказаному періоді - 730 справ і матеріалів.

На офіційному вебсайті Ради суддів України оприлюднені відомості щодо нормативної чисельності суддів місцевих адміністративних судів за даними звітності за І квартал 2024 року (https://rsu.gov.ua/oas-2024_1-maps), з яких вбачається, що в Рівненському окружному адміністративному суді, враховуючи кількість справ та матеріалів, що надійшли на розгляд, чисельність суддів за нормативами має становити 82 судді, за фактичної чисельності в такому періоді суддів з повноваженнями - 14.

Про надмірне навантаження та показники роботи суддів Рівненського окружного адміністративного суду громадськість інформується на сайті суду.

Враховуючи наведене, доводи позивача про умисне істотне порушення головуючим суддею норм процесуального закону під час відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, а також про безпідставне затягування з розглядом судової справи не можуть бути визнані обґрунтованими.

З огляду на викладене, вказані в заяві про відвід обставини не підтверджують упередженість та/або заінтересованість судді в результаті розгляду цієї справи.

За наведеного, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись статтями 36-40, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати заяву про відвід судді Н.О. Дорошенко необґрунтованою та передати справу №460/27538/23 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і підлягає визначенню у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.О. Дорошенко