Справа № 127/20688/24
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/173/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Гриневича В.С.

секретар судового засідання: Гевко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/20688/24 за позовом ОСОБА_1 , поданим його представником адвокатом Пономаренком Денисом Юрійовичем, до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, який подано його представником адвокатом Пономаренком Денисом Юрійовичемв якому останій просив:

- поновити строк на звернення до суду з позовом про скасування постанови серії ЕНА №2156054 винесеною 15.05.2024 у справі про адміністративне правопорушення;

- скасувати постанову серії ЕНА №2156054 винесеною 15.05.2024 у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2156054 винесеною 15.05.2024 інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції ОСОБА_2 . ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 15.05.2024 о 17 год. 11 хв. у м. Вінниці по вул. Київській, 178, керував автомобілем «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , належним АТ «Укртелеком», який своєчасно не пройшов обов`язкового технічного контролю, чим порушив п. 31.3.б ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на таке.

В позовній заяві позивач зазначив, що автомобіль марки «Chevrolet», моделі «Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , був наданий позивачу підприємством, де він працює на посаді менеджера з регіональної безпеки, виключно для службового використання, службових поїздок, а не для перевезення вантажів та пасажирів, без мети отримання прибутку і тому не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Оскаржувана постанова не містить даних, які б вказували на те, що під час керування автомобілем марки «Chevrolet», моделі «Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , водій використовував його для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

З огляду на вищевикладене, на думку позивача, слідує висновок, що автомобіль, яким керував позивач, відноситься саме до категорії службового легкового автомобіля, оскільки твердження того, що вказаний автомобіль за обставин вказаних у спірній постанові здійснював перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, сприймається як неспроможне.

Таким чином, на думку позивача та його представника, у діях водія відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 121 КУпАП.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 21.06.2024 відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , який подано його представником адвокатом Пономаренком Денисом Юрійовичем, до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №2156054 від 15.05.2024 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвал суду про відкриття провадження у справі представником відповідача було надіслано суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що, на думку відповідача, позовні вимоги є безпідставними. Під час патрулювання 15.05.2024 в місті Вінниці по вулиці Київська, 178, поліцейським роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Сандараціьким Олександром Володимировичем було зупинено транспортний засіб Chevrolet Lacetti днз НОМЕР_1 , який належить АТ «Укртелеком» під керуванням водія ОСОБА_1 , який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3 б) ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33 та 284 КУпАП, інспектором було прийнято рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №2156054 за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

З огляду на наведене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Пономаренко Д.Ю. не з`явились, однак заявою від 10.07.2024 адвокат Пономаренко Д.Ю. просив розгляд справи провести у його відсутність, зазначивши, що позовну заяву підтримує у повному обсязі.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, однак заявою від 10.07.2024 представник відповідача Ковальчук Д.О. просив розгляд справи провести у його відсутність, зазначивши, що заперечує, щодо позову та просить відмовити в його задоволенні.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення позивачу строку для звернення до суду та для задоволення позову, з огляду на таке.

Що стосується клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В той же час, частиною третьою статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

В той же час, частиною другою статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 15.05.2024 інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі серії ЕНА №2156054, якою визнано винним ОСОБА_1 , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 15 травня 2024 року, а відтак десятиденний строк на її оскарження закінчувався 28 травня 2024 року.

При цьому, як слідує з матеріалів справи 23.05.2024 ОСОБА_1 , через свого захисника - адвоката Пономаренка Д.Ю., звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до поліцейського 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови серії ЕНА №2156054 від 15.05.2024 винесеної відповідачем про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення.

Однак, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2024 по справі №127/17434/24 постанову серії ЕНА №2156054 від 15 травня 2024 року, винесену інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції Сандрацьким Олександром Володимировичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП залишено без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 , поданим його представником адвокатом Пономаренком Денисом Юрійовичем, до інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Сандрацького Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Підставою для відмови слугувало те, що останній звернувся з позовом до неналежного відповідача, разом з тим, вказаним судовим рішенням позивачу роз`яснено, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни самостійно судом, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Враховуючи викладене, 20.06.2024 ОСОБА_1 , через свого захисника - адвоката Пономаренка Д.Ю., повторно звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №2156054 від 15.05.2024 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення.

Таким чином, звернувшись до суду 20 червня 2024 року позивачем пропущено десятиденний строк на звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови.

Однак, враховуючи викладені обставини, зокрема те, що позивач оскаржував постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності, однак рішенням суду відмовлено у задоволенні позову, оскільки позов заявлено до неналежного відповідача, суд вважає причини пропуску строку звернення до суду поважними та вважає за необхідне поновити позивачу строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

По суті вимог позову судом враховується наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15.05.2024 інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі серії ЕНА №2156054, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 15.05.2024 о 17:11 год. в м. Вінниці по вул. Київська, 178, керував транспортний засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , що не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п. 31.3.б ПДР України експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обов`язковий технічний контроль.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ч. 3 ст. 121 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 статті 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції ОСОБА_2 .

Згідно з частиною третьою статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом порушив вимоги пунктів 31.3 (б) ПДР України.

Відповідно пункту 31.3 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР) забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно зі статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Відповідно до Державного стандарту України ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні», ТЗ вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії «В», тобто до легкових автомобілів.

З наданого суду свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 слідує, що власником автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , являється ПАТ «Укртелеком», повна маса 1665 кг, та кількість сидячих місць з місцем водія 5, а відтак вказаний автомобіль є легковим автомобілем.

В позовній заяві позивач зазначає про те, що він дійсно керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , який є легковим транспортним засобом категорії В, та який не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки є легковим автомобілем, а також не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Відповідно до наказу про закріплення транспортних засобів №1 від 01 січня 2024 року, виданого АТ «Укртелеком», прийнято рішення про закріплення службового автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , за працівником АТ «Укртелеком» ОСОБА_1 . В даному наказі зазначено, що транспортний засіб передається працівнику для підвищення ефективності виконання покладених на працівників компанії трудових обов`язків та більш оперативного вирішення виробничих питань. При цьому, зі вказаного наказу не вбачається, що зазначений автомобіль експлуатується під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Отже, транспортний засіб Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 належить підприємству та наданий ОСОБА_1 виключно для службового використання, без мети отримання прибутку, не використовується для перевезення вантажів та пасажирів, а тому не підлягає в обов`язковому технічному контролю.

Дана обставина не була спростована відповідачем.

До такого ж висновку в аналогічних правовідносинах дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду (Постанова по справі №678/483/17 від 17.10.2019) та вказав, що аналіз положень ст. 35 Закону "Про дорожній рух" дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають тільки ті автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Оскільки автомобіль, яким керує водій, є службовим автомобілем, а тому його не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів з метою отримання прибутку. Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа Департаменту патрульної поліції Національної поліції України вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та суду не надав.

При цьому, обов`язок, щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. (ч. 2 ст. 251 КУпАП)

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені статтею 251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП не може бути здійснено, за відсутності доказів вчинення такого правопорушення.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за частиною третьою статті 121 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача підлягають стягненню, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 121, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 139, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою та поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕНА №2156054 від 15 травня 2024 року, винесену інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції Сандрацьким Олександром Володимировичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя: