Справа № 360/362/24
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/362/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2024 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 складової грошового забезпечення, а саме підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, передбаченого абзацом 3 пункту 1 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03 квітня 2019 року, починаючи з 25 листопада 2022 року;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 складову грошового забезпечення, а саме підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, передбаченого абзацом 3 пункту 1 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03 квітня 2019 року, починаючи з 25 листопада 2022 року по день прийняття рішення судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно зі службовим посвідченням співробітника Служби судової охорони серії НОМЕР_1 від 25.11.2022 він дійсно перебуває на Службі в Територіальному управлінні Служби судової охорони у місті Києві та Київській області та перебуває на посаді провідного спеціаліста (заступника командира відділення) підрозділу особистої безпеки суддів Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області та йому присвоєно спеціальне звання старший лейтенант Служби судової охорони.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03 квітня 2019 року співробітники Служби судової охорони, які виконують свої функціональні обов`язки безпосередньо щодо забезпечення особистої безпеки суддів, передбачені статтею 162 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», мають право на підвищення місячного грошового забезпечення в розмірі до 100 відсотків посадового окладу. Проте позивач жодного разу відповідної доплати не отримав.

Листом № 41.07-317 від 07.03.2024 Територіальне управління Служби судової охорони в м. Києві та Київські області повідомило, що ОСОБА_1 у період з 25.11.2022 по теперішній час здійснює свої посадові обов`язків з забезпечення особистої безпеки суддів Вищого антикорупційного суду України, проте, наказів щодо збільшення грошового забезпечення позивачу в розмірах до 100 відсотків від посадового окладу за весь проміжок часу до фінансово-економічного відділу Територіального управління Служби судової охорони в місті Києві та Київській області не надходило.

Також відповідач послався на те, що відсоток підвищення посадового окладу визначається кожному співробітнику індивідуально залежно від виконання завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду на підставі мотивованого подання безпосереднього керівника та встановлюється відповідним наказом Служби або територіального управління Служби.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою від 17.04.2024 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу протягом десяти календарних днів з дня отримання цієї ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку, з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з цією позовною заявою.

На виконання вимог ухвали від 17.04.2024 від позивача надійшла заява, в якій останній послався на те, що строк звернення до адміністративного суду ним не пропущено.

За наслідком розгляду заяви позивача ухвалою від 23.04.2024 позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 складової грошового забезпечення, а саме підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, передбаченого абзацом 3 пункту 1 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03 квітня 2019 року, починаючи з 25 листопада 2022 року по 31 грудня 2023 року; зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 складову грошового забезпечення, а саме підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, передбаченого абзацом 3 пункту 1 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03 квітня 2019 року, починаючи з 25 листопада 2022 року по 31 грудня 2023 року, повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 23.04.2024 відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 складової грошового забезпечення, а саме підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, передбаченого абзацом 3 пункту 1 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03 квітня 2019 року, починаючи з 01 січня 2024 року; зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 складову грошового забезпечення, а саме підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, передбаченого абзацом 3 пункту 1 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03 квітня 2019 року, починаючи з 01 січня 2024 року, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 10.06.2024 визначено здійснювати подальший розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

24.06.2024 від Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову з посиланням на таке.

Розпорядженням № 6/Од від 11.01.2024 Служби судової охорони «Про грошове співробітників забезпечення та заробітну плату працівників Служби судової охорони», з метою забезпечення виконання норм постанов Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони», від 29 грудня 2023 року № 1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році», від 24 грудня 2019 року № 1112 «Про умови оплати праці працівників державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 23 березня 2021 року № 609 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» і впорядкування оплати праці співробітників та працівників Служби судової охорони надано вказівку начальникам територіальних управлінь Служби судової охорони з 01 січня 2024 року здійснювати нарахування й виплату грошового забезпечення співробітникам та заробітної плати працівникам центрального органу управління й територіальних управлінь Служби судової охорони відповідно до норм, визначених у додатках 1-17 цього розпорядження.

Додатком № 10 до розпорядження № 6/Од від 11.01.2024 Служби судової охорони встановленні рекомендовані граничні розміри місячного грошового забезпечення без урахування індексації (після утримання податків та зборів) співробітникам підрозділів особистої безпеки суддів (м. Київ, область, ВЛКС) територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області.

Враховуючи вищезазначене, посилання позивача на протиправність дій Служби судової охорони є необґрунтованими та безпідставними. Отже, Служба судової охорони жодним чином не порушила права та законні інтереси позивача, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, вважає, що задоволення вимоги позивача щодо стягнення Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області призведе до втручання у дискреційні повноваження Служби судової охорони.

Відтак, з урахуванням наведеного, визначення розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є дискреційними повноваженнями Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 03.07.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , згідно з службовим посвідченням співробітника Служби судової охорони серії НОМЕР_1 від 25.11.2022 перебуває на Службі в Територіальному управлінні Служби судової охорони у місті Києві та Київській області на посаді провідного спеціаліста (заступника командира відділення) підрозділу особистої безпеки суддів Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області та йому присвоєно спеціальне звання старший лейтенант Служби судової охорони.

Позивачем було надіслано запит до Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області, щодо: 1) періоду, коли позивач виконував свої функціональні обов`язки щодо безпосереднього забезпечення особистої безпеки суддів; 2) чи було нараховано та виплачено підвищення грошового забезпечення за виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду в розмірі до 100 відсотків посадового окладу відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу 2 ПКМУ № 289 від 3 квітня 2019 року.

Листом з додатками № 41.07-317 від 07.03.2024 Територіальне управління Служби судової охорони в м. Києві та Київські області повідомило, що ОСОБА_1 у період з 25.11.2022 по теперішній час здійснює свої посадові обов`язків з забезпечення особистої безпеки судді Вищого Антикорупційного суду України, проте, наказів щодо збільшення грошового забезпечення позивачу в розмірах до 100 відсотків від посадового окладу за весь проміжок часу до фінансово-економічного відділу Територіального управління Служби судової охорони в місті Києві та Київській області не надходило.

Також Територіальне управління Служби судової охорони у своїй відповіді, посилаючись на пункт 14 розділу 2 Порядку № 384, який регламентує порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України № 384 від 26 серпня 2020 року зазначає, що відсоток підвищення посадового окладу визначається кожному співробітнику індивідуально залежно від виконання завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду на підставі мотивованого подання безпосереднього керівника та встановлюється відповідним наказом Служби або територіального управління Служби. Відповідач до суду також надав довідку від 07.03.2024, згідно з якою ОСОБА_1 у період з 25.11.2022 по теперішній час забезпечує особисту безпеку судді відповідно до своїх функціональних обов`язків.

У частині другій статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах (частина перша); Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (частина друга); Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби (частина четверта); територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (частина шоста); фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома).

Згідно з частиною першою статті 165 Закону № 1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У силу частини другої цієї статті грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03.04.2019 № 289 (далі Постанова № 289) затверджені схеми посадових окладів, тарифних розрядів і коефіцієнтів за основними посадами і спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони та встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Пунктом 3 Постанови № 289 надано право Голові Служби судової охорони в межах асигнувань, що виділяються на утримання Служби судової охорони установлювати, зокрема, підвищення за виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду в розмірі до 100 відсотків посадового окладу.

Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384 (далі - Порядок № 384).

За змістом пунктів 4-7 Розділу І Порядку № 384 грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби); 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія); 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди; допомоги).

Відповідно до пунктів 8 і 9 Розділу І Порядку № 384 грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

Виплата грошового забезпечення співробітника за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця (пункт 17 Розділу І Порядку № 384).

Пунктом 13 Розділу І Порядку № 384 передбачено, що співробітникам, на яких покладено виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, посадові оклади підвищуються до 100 відсотків посадового окладу.

Згідно з пунктом 14 Розділу І Порядку № 384 відсоток підвищення посадового окладу визначається кожному співробітнику індивідуально залежно від виконання завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду на підставі мотивованого подання безпосереднього керівника та встановлюється відповідним наказом Служби або територіального управління Служби.

Отже, чинним Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони передбачено підвищення до 100 відсотків посадового окладу співробітникам Служби, на яких покладено виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду. Відсоток такого підвищення посадового окладу встановлюється наказом Служби або її територіального управління.

Як установлено судом, позивач у спірний період здійснював функції щодо забезпечення особистої безпеки судді. При цьому накази про встановлення підвищення посадового окладу позивача у відповідності до пунктів 13-14 Розділу І Порядку № 384 відповідачем не видавалися.

Щодо посилання відповідача на розпорядження № 6/Од від 11.01.2024 Служби судової охорони, яким установленні рекомендовані граничні розміри місячного грошового забезпечення без урахування індексації (після утримання податків та зборів) співробітникам підрозділів особистої безпеки суддів (м. Київ, область, ВЛКС) територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, суд зазначає, що до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» та «Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони», затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384, зміни не вносилися та відповідні норми щодо виплати підвищення посадового окладу є чинними.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так, ЄСПЛ у рішенні по справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року, яка стосувалася відповідальності держави за порушення статті 1 Першого протоколу за невиплату заявнику передбачених законом надбавок до заробітної плати при відсутності відповідного бюджетного фінансування, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення у справі «Бурдов проти Росії» № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-III) (пункти 23, 26).

Аналогічна справа «Cук проти України», рішення від 10 березня 2011 року, заява № 10972/05.

Щодо посилання відповідача на те, що задоволення вимоги позивача про стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області призведе до втручання у дискреційні повноваження Служби судової охорони.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти сукупність прав та обов`язків суб`єкта на власний розсуд визначати повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів рішень, кожне з яких є правомірним.

Дискреція не є довільною; вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язковою умовою для її застосування є зв`язаність дискреції нормативними актами, що, як наслідок, виключає існування «вільного розсуду» або розсуду за межами закону (права). Орган влади має (= зобов`язаний) здійснювати свою дискрецію відповідно до мети і наданих повноважень та дотримуватися меж дискреції, передбачених законом. Якщо орган влади не виконує цих юридичних зобов`язань, він діє з помилковим застосуванням дискреції і, отже, протиправно.

В даному випадку підвищення посадових окладів співробітників Служби у зв`язку з виконанням функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду не є дискрецією відповідача, оскільки така виплата не відноситься на розсуд відповідача, а визначена Порядком № 384, єдиною умовою для її здійснення є виконання певних функцій (забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду).

Водночас зазначення судом конкретного відсотку підвищення посадового окладу позивача виходить за межі завдань адміністративного судочинства та є дискреційними повноваженнями відповідача.

З огляду на викладене відповідач має самостійно визначити відсоток такого підвищення залежно від виконання позивачем завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду.

Вищевказане свідчить, що, не нараховуючи позивачу підвищення посадового окладу, відповідач діяв з порушенням вимог статті 43 Конституції України, що призвело до порушення прав позивача та недоотримання належного розміру грошового забезпечення з 01.01.2024.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги належать до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, відтак, такий не сплачувався, а отже розподіл судових витрат суд не здійснює.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (місцезнаходження: вул. Білогородська, буд. 13, м. Боярка, Фастівський район, Київська область, 08153, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, передбаченого пунктом 13 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384, починаючи з 01 січня 2024 року по день ухвалення рішення судом 15 липня 2024 року.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, передбаченого пунктом 13 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384, починаючи з 01 січня 2024 року по день ухвалення рішення судом 15 липня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.О. Свергун