Справа № 140/4433/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4433/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика Нектар-1» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика Нектар-1» (далі - позивач, ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1») звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - відповідач1, ГУ ДПС у Волинській області), Державної податкової служби України (далі - відповідач2, ДПС України) про визнання протиправними та скасувань рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) ГУ ДПС у Волинській області №10532141/42483694 від 09.02.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 15.09.2022 та №10532140/42483694 від 09.02.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 22.09.2022; зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №9 від 15.09.2022, №13 від 22.09.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» є господарським товариством, яке здійснює підприємницьку діяльність в сфері виробництва та реалізації кондитерських виробів, має виробничі та організаційно-торгівельні потужності для виробництва та реалізації продуктів харчування (в т.ч. вафлі різних смаків та консистенцій).

01.01.2021 між ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» (постачальник) та ТОВ «Клевер Сторс» (замовник) було укладено договір поставки 010121/5К.

На виконання умов вказаного договір 15.09.2022 та 22.09.2022 в користь ТОВ «Клевер Сторс» позивачем було поставлено продукти харчування, а саме: вафлі на загальну суму 31118,40 грн (в т.ч. ПДВ 5186,40 грн) згідно із видатковою накладною №Н1-0000009 від 15.09.2022 та на загальну суму 31118,40 грн (в т.ч. ПДВ 5186,40 грн) згідно із видатковою накладною №Н1-0000013 від 22.09.2022.

Доставка товару здійснювалась перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі договорів-заявок від 15.09.2022 та від 22.09.2022, що підтверджується товарно-транспортними накладними №9 від 15.09.2022 та №13 від 22.09.2022. За наслідками виконання договору-заявки сторонами підписано акти надання послуг №91 від 16.09.2022 та №92 від 23.09.2022. Послуги перевізника були оплачені, що підтверджується платіжними інструкціями №2856 від 04.10.2022 та №2856 від 04.10.2022.

Відповідно до приписів пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» 30.09.2022 подало на реєстрацію податкову накладну №9 від 15.09.2022 та 13.10.2022 податкову накладну №13 від 22.09.2022 на суму 31118,40 грн (в т.ч. ПДВ 5186,40 грн) кожна, реєстрацію яких було зупинено.

На виконання вимог Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в ЄРПН, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520), до податкового органу було надіслано повідомлення про надання документів від 25.01.2024 №26 та №27, разом із письмовими поясненнями та копіями документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

30.01.2024 товариством було отримано повідомлення №10467533/42483694 та №10467499/42483694 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, у якому товариству було запропоновано надати такі додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів, складських документів, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. У додатковій інформації вказано: відсутні розрахункові документи (платіжні доручення, банківські виписки), що підтверджують факт оплати по вказаній операції.

На виконання вимоги податкового органу позивач повідомив, що для виготовлення реалізованої продукції підприємство закуповує сировину у різних постачальників. Після закупівлі сировини у постачальників вони доставляються на адресу цеху по виробництву вафельної продукції товариства за адресою: Волинська обл., м. Ковель, вул. Незалежності, 44. Сировина до її використання зберігається у цеху по виробництву вафельної продукції, у складських приміщеннях (площею 12,3 кв.м., 211,9 кв.м. та 104,5 кв.м.). Безпосередній процес виробництва продукції відбувається у виробничих приміщеннях (цеху про виробництву вафельної продукції В-1) площею 999,8 кв.м. за адресою Волинська обл., м. Ковель, вул. Незалежності, 44. До реалізації товарів, після їх виробництва, готова продукція зберігається у складських приміщеннях площею 12,3 кв.м., 211,9 кв.м. та 104,5 кв.м. Оплата від покупця ТОВ «Клевер Сторс» за реалізований товар здійснювалась у повному обсязі безготівковим способом і надійшла на банківський рахунок ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» 19.09.2022 та 03.10.2022, що підтверджується платіжними інструкціями №6597 від 19.09.2022, №7025 від 03.10.2022 та виписками з банку за 19.09.2022 та за 03.10.2022.

Однак, рішеннями ГУ ДПС у Волинській області №10532141/42483694 від 09.02.2024 відмовлено в реєстрації податкової накладної №9 від 15.09.2022 та №10532140/42483694 від 09.02.2024 відмовлено в реєстрації податкової накладної №13 від 22.09.2022 з підстав ненадання платником копій документів.

21.02.2024 позивач звернувся до ДПС України із скаргою на вищезазначені рішення комісії регіонального рівня.

Рішеннями ДПС України №11923/42483694/2 від 28.02.2024 та №11919/42483694/2 від 28.02.2024 за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН було відмовлено в задоволені скарг позивача.

Позивач вказує, що податковий орган не дослідив та не перевірив документи, які подавались до повідомлення та скарги. З документів вбачається місце придбання продукції для виробництва продуктів харчування, також їх транспортування, зберігання. Неврахування документів податковим органом, які були подані на розгляд і були достатніми для прийняття позитивного рішення, спричинило до незаконної відмови у відновленні реєстрації податкової накладної.

На думку позивача, з наданих документів чітко прослідковується рух товару, оплата платником його вартості та податків, а також його транспортування. Надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів повністю відображають зміст господарських операцій позивача із його контрагентом та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач також звертає увагу, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.

Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, в яких відображено проведені господарські операції між позивачем та його контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

З огляду на викладене позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено судовий розгляд справи проводити без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.209).

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву (а.с.214-219) позовних вимог не визнала та зазначила, що ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» складено та відправлено на реєстрацію податкові накладні №9 від 15.09.2022 на загальну суму 31118,40 грн з ПДВ та №13 від 22.09.2024 на загальну суму 31118,40 грн з ПДВ за продаж вафель «Артек літній».

Відповідно до квитанцій від 30.09.2022 та від 13.10.2022 реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України у зв`язку із тим, що податкова накладна складена та подана платником податку, який відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Для підтвердження реєстрації податкових накладних №9 від 15.09.2022 та №13 від 22.09.2022 позивачем було направлено до контролюючого органу повідомлення №26 від 25.01.2024 та №27 від 25.01.2024 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

За результатом розгляду поданих документів комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН прийнято рішення щодо недостатності документів та направлено повідомлення №10467533/42483694 та №10467499/42483694 від 30.01.2024 про необхідність надання додаткових пояснень та/ або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, а саме: первинних документів щодо придбання товарів, зберігання та транспортування продукції, складських документів, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, інших документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН.

В графі «додаткова інформація» зазначено: надати первинні документи на придбання сировини із врахуванням періоду виготовлення продукції, складські документи, інвентаризаційні відомості, документи із перевізниками (акти виконаних робіт, розрахункові документи), документи що підтверджують відображення в операції з неплатниками ПДВ в податковій звітності.

Для підтвердження реєстрації спірних податкових накладних позивачем 06.02.2024 було надіслано до контролюючого органу повідомлення №15 та №18 про надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН.

09.02.2024 комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН прийнято оскаржувані рішення №10532141/42483694 від 09.02.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 15.09.2022 та №10532140/42483694 від 09.02.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 22.09.2022 з підстав ненадання/частковим ненаданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Платником було подано скаргу на вищезгадані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН до комісії центрального рівня.

Рішеннями ДПС України №11923/42483694/2 від 28.02.2024 та №11919/42483694/2 від 28.02.2024 за результатами розгляду скарг щодо рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН залишено скарги без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН без змін.

Представник відповідачів вказує, що як вбачається із витягу з протоколу засідання комісії №1 ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН від 09.02.2024 №30, підставою прийняття оскаржуваних рішень від 09.02.2024 №10532141/424836947 та №0532140/42483694 стала відсутність документів складського обліку, інвентаризаційних описів, підтверджуючих документів по операціях з перевізниками.

З вищезазначеного слідує, що причиною відмови в реєстрації податкових накладних №9 від 15.09.2022 та №13 від 22.09.2022 в ЄРПН слугував факт ненадання/часткового ненадання на розгляд комісії документів зазначених у повідомленнях №10467533/42483694 та №10467499/42483694 від 30.01.2024 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

На думку представника відповідача, ненадання контролюючому органу доказів, які передбачені пунктом 5 Порядку 520, а саме: первинні документи щодо придбання, зберігання, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи); розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, які б підтверджували придбання та постачання товару, є правомірною відмовою в реєстрації податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів.

Також зазначає, що ГУ ДПС у Волинській області по ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» прийняте рішення про відповідність платника податку пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість від 08.08.2022 №53665 та від 13.02.2024 №7538.

З врахуванням наведеного представник відповідачів вважає, що ДПС та ГУ ДПС у Волинській області діяли виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» відсутні (а.с.214-219).

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Суд встановив, що ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» зареєстроване як юридична особа 19.09.2018, основним видом діяльності якого є: 10.72 - виробництво сухарів і сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.36зворот-37).

01.01.2021 між ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» (постачальник) та ТОВ «Клевер-Сторс» (покупець) укладено договір поставки №010121/5к (а.с.50-54), за умовами якого постачальник приймає на себе зобов`язання поставляти і передавати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товари за ціною та в асортименті, погоджених сторонами в специфікаціях, та/або замовленнях покупця, і в кількостях, передбачених замовленнями на товар.

На виконання умов вказаного договору позивачем передано ТОВ «Клевер-Сторс» наступний товар: вафлі «Артек літній», що підтверджується видатковою накладною від 15.09.2022 №Н1-0000009 на загальну суму 31118,40 грн, в т.ч. ПДВ 5186,40 грн (а.с.55) та видатковою накладною від 22.09.2022 №Н1-0000013 на загальну суму 31118,40 грн, в т.ч. ПДВ 5186,40 грн (а.с.110).

За наслідками вищезазначених господарських операцій ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» складено та подано на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні від 15.09.2022 №9 на загальну суму 31118,40 грн, в т.ч. ПДВ 5186,40 грн (а.с.56зворот-57) та від 22.09.2022 №13 на загальну суму 31118,40 грн, в т.ч. ПДВ 5186,40 грн (а.с.111зворот-112).

Як вбачається із квитанції від 30.09.2022 (а.с.57зворот) та від 13.10.2022 (а.с.112зворот), реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПK України у зв`язку із тим, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. У квитанції також було запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Для підтвердження реєстрації спірної податкової накладної від 15.09.2022 №9 позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, від 25.01.2024 №26 (а.с.27), до якого долучив пояснення від 25.01.2024 №26 разом з копіями документів (а.с.34-36).

Для підтвердження реєстрації спірної податкової накладної від 22.09.2022 №13 позивач подав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, від 25.01.2024 №27 (а.с.26), до якого також долучив пояснення від 25.01.2024 №27 разом з копіями первинних документів (а.с.93-95).

За результатами розгляду вказаних документів ГУ ДПС у Волинській області було надіслано позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів від 30.01.2024 №10467499/42483694 (а.с.23-24) та №10467533/42483694 (а.с.224-225), якими запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, а саме: первинних документів щодо придбання товарів, зберігання продукції, транспортування продукції, складських документів; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, інших документів, які підтверджують зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН. В графі додаткова інформація зазначено: надати первинні документи на придбання сировини із врахуванням періоду виготовлення продукції, складські документи, інвентаризаційні відомості, документи із перевізниками (акти виконаних робіт, розрахункові документи), документи що підтверджують відображення в операції з неплатниками ПДВ в податковій звітності.

Позивач подав до контролюючого органу повідомлення про надання додаткових пояснень та копій документів від 06.02.2022 №15 (а.с.25, 173-174) та від 06.02.2022 №18 (а.с.154-155), до яких додатково долучив інші документи.

Однак, комісією ГУ ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято оскаржувані рішення №10532141/42483694 від 09.02.2024, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №9 від 15.09.2022 (а.с.20), та №10532140/42483694 від 09.02.2024, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №13 від 22.09.2022 (а.с.19), з підстав ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН платником податків (а.с.23-24).

Вказані рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області були оскаржені в адміністративному порядку шляхом подання до ДПС України скарг від 21.02.2024 (а.с.17-18), до яких були долучені пояснення від 21.02.2024 №15 та 18 (а.с.28-33).

Рішенням ДПС України від 28.02.2024 №11923/42483694/2 та №11919/42483694/2 скарги товариства залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН - без змін (а.с.21-22).

Надаючи правову оцінку спірним рішенням, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Відповідно до пункту 2 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165), автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Згідно з пунктом 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 8 Порядку №1165 передбачено, що платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Згідно пункту 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені додатком №1 до Порядку №1165.

Зокрема, згідно із пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, одним із таких критеріїв є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Як установлено судом, реєстрація спірних податкових накладних була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України, у зв`язку із тим, що платник податку, яким подано для реєстрації податкову накладну в ЄРПН, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в ЄРПН, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

Відповідно до пункту 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктом 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктом 3 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.

Пунктом 9 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:

або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;

або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.

Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за №959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01.06.2020 №261).

За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що до контролюючого органу від позивача надійшли пояснення та відповідні документи для підтвердження реєстрації в ЄРПН спірних податкових накладних від 15.09.2022 №9 та від 22.09.2022 №13 в ЄРПН (а.с.36зворот-92, 95зворот-191).

Враховуючи норми пункту 9 Порядку №520 ГУ ДПС у Волинській області було надіслано позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів від 30.01.2024 №10467499/42483694 (а.с.23-24) та №10467533/42483694 (а.с.224-225), якими запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, а саме: первинних документів щодо придбання товарів, зберігання продукції, транспортування продукції, складських документів; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, інших документів, які підтверджують зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН. В графі додаткова інформація зазначено: надати первинні документи на придбання сировини із врахуванням періоду виготовлення продукції, складські документи, інвентаризаційні відомості, документи із перевізниками (акти виконаних робіт, розрахункові документи), документи що підтверджують відображення в операції з неплатниками ПДВ в податковій звітності.

Як встановлено судом, після отримання такого повідомлення позивач подав до контролюючого органу додаткові документи (а.с.155зворот-172, 174зворот-191).

Однак, комісією ГУ ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято оскаржувані рішення №10532141/42483694 від 09.02.2024, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №9 від 15.09.2022 (а.с.20), та №10532140/42483694 від 09.02.2024, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №13 від 22.09.2022 (а.с.19).

Підставою для прийняття вказаних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН стало ненадання / часткове надання позивачем додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН платником податків.

Суд звертає увагу на те, що при розгляді таких спорів необхідно встановити настання обставини, яка обумовлює обов`язок платника податків скласти податкову накладу та зареєструвати її в ЄРПН.

Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 198.2. статті 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Таким чином, оскільки для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в ЄРПН податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно.

Якщо мова йде про отримання платником податку товарів/послуг, то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть документи на підтвердження факту отримання таких товарів. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 01.01.2021 між ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» (постачальник) та ТОВ «Клевер-Сторс» (покупець) укладено договір поставки №010121/5к (а.с.50-54), за умовами якого постачальник приймає на себе зобов`язання поставляти і передавати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товари за ціною та в асортименті, погоджених сторонами в специфікаціях, та/або замовленнях Покупця, і в кількостях передбачених замовленнями на товар.

Відповідно до пункту 3.3 вказаного договору Постачальник здійснює поставку товару автомобільним транспортом ( як власним так і третіх осіб) на умовах DDP торгова точка (склад) покупця, згідно Правил Інкотермс 2010, в термін, час і місце зазначені Покупцем в замовленні.

Нормами пункту 3.11 вказаного договору визначено, що право власності на поставлений товар переходить від постачальника до покупця з моменту фактичної передачі товару та підписання покупцем транспортної та/або товарної накладної.

На виконання умов вказаного договору позивачем передано ТОВ «Клевер-Сторс» наступний товар: вафлі «Артек літній», що підтверджується видатковою накладною від 15.09.2022 №Н1-0000009 на загальну суму 31118,40 грн, в т.ч. ПДВ 5186,40 грн (а.с.55) та видатковою накладною від 22.09.2022 №Н1-0000013 на загальну суму 31118,40 грн, в т.ч. ПДВ 5186,40 грн (а.с.110), а також товарно-транспортними накладними від 15.09.2022 №9 (а.с.55зворот56) та від 22.09.2022 №13 відповідно (а.с.110зворот-111).

Відповідно до пункту 5.3 договору від 01.01.2021 №010121/5к товар, що поставляться покупцеві за даним договором, підлягає оплаті в національній валюті - гривні, у безготівковій формі. Оплата товару здійснюється протягом 21 календарних днів від дати поставки такого товару. Термін платежу за поставлений товар обраховується від дати фактичного його прийняття.

Нормами пункту 3.12 договору передбачено, що у випадку не надання постачальником товарної або відсутності реєстрації податкової накладної, покупець має право не оплачувати поставку доти, поки постачальником не будуть надані належним чином оформленні (зареєстровані) товарна або податкова накладена. При цьому, терміни оплати, визначені згідно із пунктом 5.3 договору починають обчислюватися для покупця з моменту одержання від постачальника належним чином оформлених документів.

Таким чином, суд зауважує, що у даному випадку ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» надало податковому органу документи на підтвердження настання першої події, з якою чинне законодавство пов`язує право платника на віднесення сум податку до податкового кредиту, а саме: факту поставки товару, що підтверджується видатковими накладними від 15.09.2022 №Н1-0000009, від 22.09.2022 №Н1-0000013 та товарно-транспортними накладними від 15.09.2022 №9, від 22.09.2022 №13.

У свою чергу, мотивування оскаржуваних рішень фактом ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків прямо суперечить правилу першої події, що закріплене пунктом 187.1 статті 187 ПК України, позаяк спірні податкові накладні складені саме по факту поставки товару.

Суд звертає увагу, що форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в ЄРПН (додаток 1 до Порядку №520) визначає обов`язок комісії регіонального рівня у графі «додаткова інформація» зазначити конкретні документи, які ненадані платником або складені з порушенням законодавства, однак в оскаржуваних рішеннях вказана графа взагалі не заповнена.

Надсилаючи позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів від 30.01.2024 №10467499/42483694 та №10467533/42483694, відповідач1 в графі додаткова інформація зазначив про відсутність первинних документів на придбання сировини із врахуванням періоду виготовлення продукції, складські документи, інвентаризаційні відомості, документи із перевізниками (акти виконаних робіт, розрахункові документи), документи що підтверджують відображення в операції з неплатниками ПДВ в податковій звітності.

Разом з тим, суд зазначає, що податкові накладні від 15.09.2022 №9 та від 22.09.2022 №13 були подані на реєстрацію в ЄРПН за результатами здійснення господарської операції купівлі-продажу продуктів харчування (вафлі «Артек літній») між позивачем та ТОВ «Клевер-Сторс», а тому відсутність документів щодо придбання сировини, з якої було виготовлено реалізований товар, документів щодо зберігання товару та надання послуг перевізниками (актів виконаних робіт, розрахункових документів), на думку суду, не могло слугувати правовою та фактичною підставою для відмови у реєстрації в ЄРПН вказаних податкових накладних, оскільки не стосується господарських операцій, щодо яких вони були складені.

При цьому, у відзиві на позовну заяву представником відповідачів не висловлювалось жодних доводів щодо недостатності первинних документів по взаємовідносинах з ТОВ «Клевер-Сторс», за наслідками здійснення операцій з яким виписувалися спірні податкові накладні, наявності суттєвих недоліків у їх оформленні чи підписання таких документів неуповноваженими особами.

Мотивування оспорюваних рішень фактом ненадання платником первинних документів на придбання сировини із врахуванням періоду виготовлення продукції, складських документів, інвентаризаційних відомостей та документів, що підтверджують відображення в операції з неплатниками ПДВ в податковій звітності, суд також вважає необґрунтованим, оскільки відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної за умови, що інші документи підтверджують проведення господарської операції.

У постанові від 21.02.2023 у справі №2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27.04.2023 у справі №460/8040/20, у якій суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

На думку суду, подані позивачем документи відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту і були достатніми для реєстрації податкових накладних від 15.09.2022 №9 та від 22.09.2022 №13 в ЄРПН. В суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарську операцію.

Крім того, суд зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції позивача на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 19.07.2023 у справі №420/7850/22, від 29.06.2023 у справі №500/2655/22, від 20.06.2023 у справі справа №200/6012/20-а, від 07.12.2022 у справі №500/2237/20, від 16.09.2022 у справі №380/7736/21.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів на підтвердження здійснення господарських операцій, наданих як відповідачеві1, так і суду, а також враховуючи, що їх достатність для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не спростована відповідачем, суд дійшов висновку, що комісія ГУ ДПС у Волинській області не мала правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності рішення комісії ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №10532141/42483694 від 09.02.2024, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №9 від 15.09.2022, та №10532140/42483694 від 09.02.2024, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №13 від 22.09.2022 в ЄРПН, а тому позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 15.09.2022 №9 та від 22.09.2022 №13 в ЄРПН, то суд враховує таке.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування..

Внесення відомостей до ЄРПН на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем1, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

При цьому, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних від 15.09.2022 №9 та від 22.09.2022 №13 в ЄРПН, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у пунктом 50 рішення від 13.01.2011 у справі Чуйкіна проти України (заява №28924/04) констатував: що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп.28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, пунктом 45, від 10.07.2003, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, пунктом 25, ECHR 2002-II).

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 15.09.2022 №9 та від 22.09.2022 №13 в ЄРПН подані ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1».

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі «Баришевський проти України», заява №71660/11, пункт 95; рішення у справі «Двойних проти України», заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі «Меріт проти України», заява №66561/01, пункт 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено акт здачі/прийомки виконаних робіт (послуг) №03/04/24-1 від 03.04.2024 (а.с.16) та платіжну інструкцію від 09.04.2024 №3656 (а.с.192).

Як вбачається із акту виконаних робіт №03/04/24-1 від 03.04.2024 адвокатським об`єднанням «Преміум Сервіс» було надано ТОВ «Кондитерська фабрика Нектар-1» наступні послуги: консультація з приводу порядку та процедури реєстрації податкових накладних, процедури їх оскарження 4000,00 грн (2 години); підготовки матеріалів та подання до Волинського окружного адміністративного суду позовної заяви про скасування рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у Волинській області про відмову в реєстрації податкових накладних, а також зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні №9 та №13 6000,00 грн (3 години). Ціна робіт (послуг) відповідно до документу (договір про надання правничої допомоги №30/04/20-03 від 30.04.2024р.) складає 10000,00 грн (а.с.16).

Згідно із платіжною інструкцією від 09.04.2024 №3656 (а.с.192) позивач сплатив на користь адвокатського об`єднання 10000 грн за надання послуг згідно з рахунком №03/04/24-1 від 03.04.2024.

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву заперечила проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу з огляду на те, що заявлена вимога позивача про стягнення правничої допомоги в сумі 10000,00 грн є завищеною та необґрунтованою. При цьому зауважила, що дана справа є незначної складності, її розгляд здійснювався в спрощеному провадженні, спірні правовідносини не передбачають великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню судом.

За загальним правилом зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

При визначенні суми відшкодування суд, з урахуванням вимог заперечення на клопотання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зауважує, що консультація клієнта з приводу обставин справи охоплюються загальною діяльністю адвоката та має на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

Верховний Суд в постановах від 22.12.2020 у справі №520/8489/19, від 07.05.2020 у справі №320/3271/19, від 10.03.2020 у справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

У постанові від 20.06.2023 у справі №280/5922/21 Верховний Суд зазначив, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, при розгляді заперечень відповідача встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, яка не є складною, суті виконаних послуг, зокрема, відсутності юридичного супроводу адвоката в суді у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, спірні правовідносини регулюється нормами ПК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування, є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг та їх обсяг, а також заперечення відповідача, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу в даній справі, до 6000,00 грн, відтак решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що на користь позивача необхідно також стягнути судовий збір в загальній сумі 4844,80 грн, сплачений відповідно до платіжних інструкцій від 08.04.2024 №3654 на суму 3028,00 грн (а.с.15) та від 01.05.2024 №3696 на суму 1816,80 грн (а.с.207).

Отже, враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області (яким прийняте спірне рішення) на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 10844,80 грн, з них 6000,00 грн - витрати на правничу допомогу та 4844,80 грн - судовий збір.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.02.2024 №10532141/42483694 та від 09.02.2024 №10532140/42483694.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика Нектар-1» податкові накладні від 15.09.2022 №9 та від 22.09.2022 №13.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика Нектар-1» судові витрати в розмірі 10844,80 грн (десять тисяч вісімсот сорок чотири грн 80 коп).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кондитерська фабрика Нектар-1» (45632, Волинська область, Луцький район, село Зміїнець, вулиця Слов`янська, 16, );

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679);

Відповідач2: Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа, 8, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій