Справа № 480/8234/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2024 року Cуми Справа № 480/8234/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
до - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
- визнати протиправними дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV ''Прикінцеві положення'' Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'';
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошової допомоги в розмірі 10-ти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до вказаної норми Закону, зарахувавши періоди роботи з 01.01.1992 по 05.05.2004 на посаді викладача фортепіано Кролевецької дитячої музичної школи, з 06.05.2004 по 21.08.2007 на посаді викладача класу фортепіано Кролевецької дитячої школи мистецтв, до спеціального стажу, що дає право на отримання пенсії за вислугу років та на отримання грошової допомоги.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі поданої заяви позивачу було призначено пенсію за віком. Позивач також звернувся із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до п.7-1 розділу ХV Закону України "Про загальнообов`чязкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV. Відповідач відмовив у виплаті вказаної допомоги, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного стажу роботи педагогічним працівником.
Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Тому суд, на підставі норми ч.6 ст.162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Процесуальні дії суду.
12.12.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомленням сторін.
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач 30.06.1962 р.н., що підтверджується записом у паспорті (а.с.36).
Відповідно до записів трудової книжки позивача:
- 01.08.1981 прийнято на посаду викладача фортепіано Кролевецької ДМШ;
- 05.05.2004 звільнено з займаної посади, у зв`язку з реорганізацією школи;
- 06.05.2004 прийнята на посаду викладача класу фортепіано Кролевецької дитячої школи мистецтв;
- 21.08.2007 звільнена з посади у зв`язку з переведенням;
- 22.08.2008 прийнята на посаду директора Кролевецької дитячої школи мистецтв Відділу культури і туризму Кролевецької районної державної адміністраці;
- 02.01.2013 відділ культури і туризму Кролевецької РДА перейменовано на відділ культури Кролевецької РДА;
- 02.01.2018 Кролевецька дитяча школа мистецтв Кролевецької районної ради перейменована на Кролевецьку дитячу школу мистецтв Кролевецької міської ради;
- 31.12.2020 звільнена із займаної посади у порядку переведення до відділу культури і туризму Кролевецької міської ради;
- 01.01.2021 призначена на посаду директора Кролевецької дитячої школи мистецтв по переведенню із управління освіти, молоді, спорту, культури і туризму Кролевецької міської ради (а.с.30-33).
Згідно з пунктами 1.1 та 1.4 розділу І Статуту Мистецької школи Кролевецької міської ради школа є закладом позашкільної освіти сфери культури. Засновником та власником школи є територіальна громада в особі Кролевецької міської ради. Пунктом 4.6 розділу ІV Статуту передбачено, що педагогічними працівниками є директор та викладачі (а.с.11,12,19).
З 01.07.2022 позивачу призначено пенсію за віком за нормами Закону № 1058-ІV, що не заперечується сторонами.
Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 10-ти місячних пенсій за віком, відповідно до п.7-1 розділу ХV Закону № 1058-ІV, що не заперечується відповідачем.
Відповідач розглянув заяву та відмовив у виплаті вказаної допомоги, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи педагогічним працівником, про що повідомив листом від 21.09.2022. В листі зазначив, що відмова пов`язана з тим, що посада викладача позашкільного навчального закладу, на якій працював позивач після втрати чинності переліку, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1397 від 17.12.1959, не передбачена переліком, який затверджений постановою КМУ № 909 від 04.11.1993 (а.с.34).
На переконання позивача, йому протиправно не виплатили одноразову грошову допомогу, а тому він звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Пунктом "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.
Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсій вік встановлено 60 років.
Згідно пункту 7-1 розділу ХV цього закону особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Зі змісту вказаних норм випливає, що право на грошову допомогу мають особи, які досягли пенсійного віку, їм призначено пенсію за віком, до цього вони не отримували будь-яку пенсію, вони працювали на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років і мають страховий стаж (для жінок 30 років) на таких посадах.
Відповідно до п. 2 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 1191 від 23.11.2011, до страхового стажу, який визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ № 909 від 04.11.1993.
Переліком № 909 установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами, художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Відповідно до п.3 примітки до цього Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
Статтею 28 Закону України "Про освіту" № 1060-XII визначено, що система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.
Згідно ст.29 цього Закону структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про позашкільну освіту" № 1841-ІІІ від 22.06.2000,позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.
Статтею 12 Закону № 1841-ІІI та пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою КМУ № 433 від 06.05.2011, передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, мистецтв та інші).
Суд зазначає, що в силу правового регулювання ст. 21 Закону № 1841-ІІI, право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР № 1397 від 17.12.1959 була передбачена посада викладача в музичній школі, яка належала до навчальних закладів та дитячих установ.
Постановою КМУ № 963 від 14.06.2000 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади директора, вчителів, викладачів всіх спеціальностей, методистів належать до категорії педагогічних працівників.
Суд зазначає, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія вищезазначеного Переліку № 963, який відносить посади директора та викладача до педагогічних посад.
Як уже відзначалось, пунктом "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено право на пенсію за вислугу років працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМУ, незалежно від віку.
Директор та викладач позашкільного навчального закладу є педагогічними працівниками цього позашкільного навчального закладу, тобто працівниками освіти. Стаж роботи таких працівників повинен зараховуватись до пільгового стажу осіб, а саме у розумінні п."е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Така ж позиція щодо зарахування періоду роботи викладача до спеціального стажу міститься також у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 233/4308/17.
Враховуючи те, що зі змісту листа відповідача від 21.09.2022 неможливо встановити, який саме період роботи не зараховано позивачу до його спеціального стажу, а також те, що відповідач не виконав вимоги ухвали суду, в частині надання витребуваних доказів щодо зарахування ним таких періодів роботи позивача, то суд дійшов висновку, що відповідач, всупереч нормі ч.2 ст.77 КАС України, не довів суду правомірність своїх дій щодо незарахування періоду роботи позивача, а також якого конкретно, з 01.08.1981 до 01.07.2022 до його стажу роботи на посадах педагогічних працівників.
Тому дії відповідача щодо такого незарахування не відповідають критеріям правомірності, які встановлені ч.2 ст.2 КАС України.
Вимога про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату грошової допомоги є передчасною, оскільки орган пенсійного фонду, після зарахування спірних періодів до спеціального стажу, що дає право на виплату грошової допомоги,зобов`язаний здійснити підрахунок та перевірку наявності необхідного стажу позивача для виплати допомоги.
Враховуючи те, що у листі відповідачем визнається факт зарахування певних періодів роботи позивача до його спеціального стажу, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача зарахувати період роботи позивача з 01.08.1981 до 30.06.2022 до страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням зарахованого такого стажу, а також повторно розглянути заяву позивача про виплату грошової допомоги, передбачної п.7-1 розділу ХV Закону № 1058-ІV, з урахуванням висновків суду, а саме: щодо віку позивача станом на 01.07.2022 60 років, фактів того, що до цієї дати позивач не отримував будь-якої пенсії (відповідачем всупереч ч.2 ст.77 КАС України зворотнього не доведено) і станом на цю дату позивач працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, а також враховуючи спеціальний стаж, який зобов`язано судом відповідача зарахувати позивачу.
Отже, вимоги задовольняються судом частково з виходом за їх межі, в спосіб, який, на переконання суду, є найбільш ефективний для захисту прав позивача.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, але даний спір виник внаслідок неправомірної поведінки відповідача, суд, на підставі норми ч.8 ст.139 КАС України, стягує з відповідача судовий збір у повному обсязі в сумі 992,40 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", одночасно з призначенням пенсії за віком.
5. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
7. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
8. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
9. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 15.07.2024.

Суддя А.І. Сидорук