Справа № 600/3983/22-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3983/22-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

16 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання нечинним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) у якому просив визнати нечинним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 (Чернівці) в особі заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип А) з персоналу відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 03 листопада 2022 року про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 03.11.2022 року з метою отримання вищої освіти на денній формі в університеті Вища Банківська Школа в м. Гданськ Республіка Польща намагався перетнути кордон в пункті пропуску Порубне-авто та надав відповідачу повний пакет документів для виїзду за кордон під час воєнного стану, однак відповідачем протиправно та безпідставно відмовлено йому в перетинанні державного кордону. З вказаних обставин, позивач вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач стверджує, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у виїзді за кордон на навчання до Польщі, оскільки у Позивача є підстави на перетину державного кордону під час воєнного стану у встановленому законом порядку. До того ж рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України є таким, що не відповідає затвердженій формі.

Вказує, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання нечинним та скасування рішення від 03.11.2022 року про відмову у перетині державного кордону на виїзд з України, судом першої інстанції не було враховано, що в оскаржуваному рішенні заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) з персоналу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » старшого лейтенанта ОСОБА_2 не зазначено жодної з підстав для тимчасового обмеження позивачу права на виїзд з України, визначених статтею 6 Закону України № 3857-XII. Даному доказу не була надана об`єктивна оцінка.

Вказує, що приймаючи оспорюване рішення про відмову у перетинанні державного кордону Відповідач обмежив право позивача на освіту. Адже, для проходження навчання за денною формою він повинен був прибути безпосередньо до закладу освіти, який знаходиться на території Республіки Польща в місті Гданськ.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є студентом денної форми іноземного вузу університету Вища Банківська Школа в м. Гданськ Республіка Польща факультет право в бізнесі з 01.10.2022 р. по 30.06.2025 р., що підтверджується довідкою з університету, письмовим підтвердженням поселення студента на період навчання, свідоцтвом про допуск до навчання та підтвердження оплати вартості навчання. Вказані довідки перекладені з польської на українську мову перекладачем ОСОБА_3 (а.с. 22-29).

Матеріали справи містять довідку переселенця №3503-, в якій вказано місце фактичного проживання позивача: АДРЕСА_1 . (а.с. 18).

Крім того, матеріали справи містять паспорт громадянина України та закордонний паспорт ОСОБА_1 . (а.с. 14-16).

Також матеріали справи містять тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , узятого на облік ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 34).

Матеріали справи містять довідку ІНФОРМАЦІЯ_6 від 21.09.2022 р. №7/5176 для виїзду за кордон ОСОБА_1 , якою підтверджено, що він відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» має право на відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (на строкову військову службу). Заперечень щодо його виїзду з України у встановленому порядку для продовження навчання за кордоном не має. (а.с. 30).

Рішенням заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип А) з персоналу відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 03.11.2022 року відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України ОСОБА_1 . Підставою для відмови вказано Закон України Про правовий режим воєнного стану, Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, а також Закону України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року, Закон України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 22 травня 2022 року, постанова Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року (зі змінами) Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, якими обмежено у праві виїзду з України за відсутністю підстав на право перетинання Державного кордону під час воєнного стану. (а.с. 19).

Матеріали справи містять документи, що надійшли з Вищої Банківської Школи ( АДРЕСА_2 , Республіка Польща) з перекладом на українську мову. Згідно наданої інформації підтверджено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 не є студентом Університету ВБШ (Вища банківська школа) Меріто в м. Гданськ, факультету фінансів і управління у 2023/2024 навчальному році. Пан ОСОБА_5 мав статус студента з 1 жовтня 2023 року по 10 січня 2024 року. 10 січня 2024 року студент подав письмову відмову від навчання, внаслідок чого був виключений зі списку студентів та втратив статус студента. У 2022 році студент успішно пройшов набір та отримав довідку про зарахування на навчання та підтвердження оплати 12 липня 2022 року. Студент вчасно не отримав дозвіл на в`їзд до Польщі і тому не приступив до навчання. Розпочав навчання 1 жовтня 2023 року. (а.с. 89-92, 108-110).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 03.11.2022 р. (під час спроби перетину державного кордону) за наявності вказаних документів, діяли застереження, наведені у пункті 2-6 Правил №57, тому суд дійшов висновку про те, що наявність у позивача права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з тих підстав, що він є здобувачем освіти в навчальному закладі денної форми навчання (на чому наголошено у позовній заяві), не є підставою для виїзду за межі України під час воєнного стану.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 64 Конституції України визначено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61 62, 63 цієї Конституції.

З викладеного слідує, що право особи на пересування та право вільно залишати територію України, передбачене статтею 33 Конституції України може бути обмежено в умовах воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указом Президента України від 14.03.2022 року за №133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 року №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" постановлено на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 року №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" постановлено на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" військовому командуванню (зокрема, Державні прикордонній службі України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно з пунктом 3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану.

Положеннями статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон №389-VIII) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Як встановлено з матеріалів справи, 03.11.2022 року з метою отримання вищої освіти на денній формі у Вищій Банківській Школі в м. Гданськ Республіка Польща факультет право в бізнесі з 01.10.2022 року по 30.06.2025 року, позивач намагався перетнути кордон в пункті пропуску Мамалига, під час дії правового режиму воєнного стану на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 року №1710-VI (в редакції на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон №1710-VI), іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закон №1710-VI особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право оскаржити відповідне рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або до суду. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії. Оскаржене рішення може бути скасовано чи змінено начальником органу охорони державного кордону або скасовано та визнано нечинним судом.

Згідно з пунктом 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455 (в редакції станом на час виникнення спірних відносин), перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Так, ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з пунктами 2 та 12 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 №57 (в редакції станом на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни, крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи. У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Відповідно до п.2-6 зазначених Правил у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, зокрема, здобувачі фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Відповідно до ч. 9 ст. 17 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року № 2232-XII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон № 2232-XII) визначено, що право на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти також мають громадяни України, які в рамках міжнародних договорів України навчаються у закладах освіти інших держав.

Рішенням голови Державної прикордонної служби, згідно розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.04.2022 року за № 23-7913/0/06-22, обмеження щодо заборони на період дії правового режиму воєнного стану на виїзд за межі території України не застосовуються до громадян України чоловіків віком від 18 до 60 років, які є здобувачами фахової передвищої та вищої освіти, асистентів стажистів, аспірантів та докторантів, що навчаються за кордоном за денною або дуальною формами здобуття освіти.

В подальшому, за рішенням Голови Державної прикордонної служби України від 30.09.2022 № 23-31046/0/6-22 "Щодо виїзду за кордон України деяких категорій осіб", а саме пунктом 5 визначено, що розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби, викладені у листах від 25.02.2022 № 23 6081/0/6-22-Вих, від 01.03.2022 № 23-6195/0/6-22- Вих та від 09.03.2022 № 23-6443/0/6-22-Вих від 17.03.2022 № 23-6855/0/6-22- Вих, від 28.03.2022 № 23-7507/0/6-22-их, від 03.04.2022 № 23-7913/0/6-22-Вих, від 15.09.2022 № 23-28653/0/6-22-Вих не застосовуються.

До Правил (зокрема п.2-6) були внесені ряд змін, якими обмежено виїзд з України під час воєнного стану здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Отже, починаючи з 30.09.2022 виїзд за межі України здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти обмежений.

З огляду на вищезазначене колегія суддів погоджується з висновоокм суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах не підлягають застосуванню листи від 17.03.2022 р. № 23-6855/0/6-22 та від 03.04.2022 р. за № 23-7913/0/06-22, а підлягають застосуванню положення Правил №57 та абз.2 ч. 3 ст.23 Закону №3543-ХІІ, в редакції чинній на момент спроби перетинання позивачем державного кордону, які не передбачали право на перетин державного кордону здобувачам фахової передвищої та вищої освіти, асистентам-стажистам, аспірантам та докторантам, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.

Таким чином судом встановлено, що здобувачів фахової передвищої та вищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти, хоча і віднесено законом до числа військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, проте цій категорії осіб не надано право на перетин Державного кордону України згідно прямого застереження, наведеного у пункті 2-6 Правил №57.

Водночас, як слідує з матеріалів справи, позивач у 2022 році успішно пройшов набір та отримав довідку про зарахування на навчання до Вищої Банківської Школи та оплатив навчання 12.07.2022 року. Крім того, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 від 21.09.2022 р. №7/5176 для виїзду за кордон ОСОБА_1 підтверджено, що він відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» має право на відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (на строкову військову службу). Заперечень щодо його виїзду з України у встановленому порядку для продовження навчання за кордоном не має.

Однак, колегія суддів зауважує, що станом на 03.11.2022 р. (під час спроби перетину державного кордону) за наявності вказаних документів, діяли застереження, наведені у пункті 2-6 Правил №57.

Апеляційний суд наголошує, що наявність права на відстрочку від призову під час мобілізації не варто ототожнювати з наявністю права на виїзд за межі України, оскільки відповідно до вказаних норм право на перетин Державного кордону для певних категорій військовослужбовців, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, є обмеженим на період дії воєнного стану.

З огляду на вищезазначене колегія суддів зауважує, що наявність у позивача права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з тих підстав, що він є здобувачем освіти в навчальному закладі денної форми навчання (на чому наголошено у позовній заяві), не є підставою для виїзду за межі України під час воєнного стану.

Відтак апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приймаючи оскаржуване у цій справі рішення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені законодавством України, враховуючи дію воєнного стану в Україні.

В той же час, слід зазначити, що оскаржуване рішення має разовий характер і вичерпало свою дію фактом його виконання, а тому при повторній спробі перетнути державний кодон та пред`явлені позивачем документів, які надають право на перетин державного кордону на виїзд з України, оскаржуване рішення жодним чином не створює перешкоди для перетину позивачем кордону України за наявності на те законних підстав.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржуване у цій справі рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України від 03.11.2022 року щодо тимчасового обмеження позивача у праві виїзду з України в умовах воєнного стану є правомірними та такими, що прийняті відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.