Справа № 320/9572/24
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

15 липня 2024 року

м. Київ

справа №320/9572/24

адміністративне провадження № К/990/24898/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Бевзенка В.М., Рибачука А.І.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області

на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року (колегія у складі суддів Черпака Ю.К., Маринчак Н.Є., Штульман І.В.)

у справі № 320/9572/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області (далі - ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, відповідач, скаржник), в якому просила:

1) визнати протиправними дії ГУ СБУ у м. Києві та Київській області щодо невиготовлення та ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII), положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови № 704 для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивачу з 01 лютого 2023 року;

2) зобов`язати ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-XII, положень Постанови № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови № 704 для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивачу з 01 лютого 2023 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року позов задоволено. Повний текст зазначеного судового рішення був складений в той же день та оприлюднено 27 травня 2024 року.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач 27 травня 2024 року оскаржив його в апеляційному порядку. При цьому в поданій апеляційній скарзі ГУ СБУ у м. Києві та Київській області з посиланням на пункт 13 частини другої статті 3 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) зазначило, що у даному випадку судовий збір не справляється.

Шостий апеляційний адміністративний суд, визнавши необгунтованими такі аргументи скаржника, постановив ухвалу від 29 травня 2024 року про залишення апеляційної скарги ГУ СБУ у м. Києві та Київській області без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із недоданням до неї документу про сплату судового збору.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд керувався положеннями частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до якої до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються правила статті 169 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і апелянту надається строк для усунення її недоліків до десяти днів з дня вручення ухвали.

Також суд апеляційної інстанції виходив з того, що за змістом пункту 13 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Таким чином, оскільки предметом спору у даній справі є визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, то доводи відповідача про те, що він звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року на підставі зазначеної норми закону є помилковими.

Копію ухвали суду від 29 травня 2024 року було доставлено до електронного кабінету ГУ СБУ у м. Києві та Київській області 30 травня 2024 року о 15 год. 20 хв.

Головне управління СБУ подало до апеляційного суду заяву про відсутність підстав сплати судового збору з посиланням на згаданий вище пункт частини другої статті 3 Закону № 3674-VI.

Надалі ухвалою від 25 червня 2024 року Шостий апеляційний адміністративний суд, констатувавши факт неусунення заявником у встановлений судом строк як таких недоліків апеляційної скарги, повернув йому цю скаргу.

Повертаючи скаржнику апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що подана скаржником заява містить мотивування аналогічне тому, що було наведене в апеляційній скарзі та якому в ухвалі від 29 травня 2024 року судом апеляційної інстанції вже надавалася правова оцінка, визнано його необгрунтованим).

27 червня 2024 року ГУ СБУ у м. Києві та Київській області подало безпосередньо до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали від 25 червня 2024 року неправильно застосував норму пункту 13 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI, оскільки при поданні позовної заяви ОСОБА_1 не мала сплачувати як такий судовий збір, що виключає правові підстави для сплати ГУ СБУ у м. Києві та Київській області судового збору за подання цієї апеляційної скарги.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Скаржник в апеляційній скарзі та поданій ним на виконання вимог ухвали від 29 травня 2024 року заяві зазначав, що він не повинен сплачувати судовий збір за подання скарги у цій справі, оскільки згідно з пунктом 13 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір не справляється за подання до суду позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що ним не встановлено визначених законодавством підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору з огляду на предмет оскарження у цій справі, а відтак подана відповідачем заява є безпідставною та необґрунтованою.

У контексті наведеного Суд звертає увагу, що в цій справі позивачем оскаржувалися дії відповідача щодо відмови у складанні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом 01 січня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням положень Постанови № 704. Водночас вимоги саме про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_1 в межах позову не заявлялись, а відтак є вірним висновок суду апеляційної інстанції про непоширення на скаржника у даному випадку дії пункту 13 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI й, як наслідок, - наявність у нього обов`язку надати документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.

Зважаючи на викладене, Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліку апеляційної скарги, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене вище, Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 333, 359 КАС України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у справі № 320/9572/24.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя В.М. Бевзенко

Суддя А.І. Рибачук