Справа № 260/1095/24
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2024 року м. Ужгород№ 260/1095/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області, якою просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. про накладення штрафу від 13.02.2024 року у розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні №73576990.

У позовній заяві ГУ ПФУ в Закарпатській області стверджує, що добровільно виконало рішення суду, однак, незважаючи на це, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень було застосовано до ГУ ПФУ в Закарпатській області штрафну санкцію за невиконання судового рішення без поважних причин. Позивач вважає постанову відповідача про накладення штрафу протиправною, ухваленою врозріз з численною судовою практикою та просить скасувати її.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі, надано відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву та повідомлено, що згідно з вимогами ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зазначену ухвалу відповідачем було отримано в підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, правом на подачу відзиву не скористався, про наслідки не подання відзиву був попереджений.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на вимоги ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що розгляд справи може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2023 року рішенням Луганського окружного адміністративного суду по справі №360/923/23, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 13 липня 2023 року за № 16 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 липня 2023 року про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.

Так, заяву про перерахунок пенсії за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області та рішенням від 13 липня 2023 року за № 16 відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що до заяви щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 надав довідки про фактично відпрацьований час на підземних роботах, за період роботи 31.03.1995 по 2001 рік № 06 від 04.09.2019, та довідки з 2002 року по 02.08.2016, де відсутня реєстрація та зайнятість повний робочий день, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Також відсутня довідка про підтвердження пільгового характеру роботи на шахті Гірська ДП Первомайськвугілля за формою згідно додатку №5 до Порядку підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

21 листопада 2023 року рішення в адміністративній справі за №360/923/23 від 20 жовтня 2023 року набрало законної сили.

29 листопада 2023 року Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № № 360/923/23, копія якого наявна в матеріалах виконавчого провадження.

12 грудня 2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинцем В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 73576990.

Листом від 19 грудня 2023 року за № 0700-0501-5/72490 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило відповідача, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі № 360/923/23 виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження.

18 січня 2024 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла вимога державного виконавця, про надання інформації чи здійснені обрахування пільгового підземного стажу ОСОБА_1 .

Листом від 19 січня 2024 року за № 0700-0305-5/4496 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило відповідача, що стягувачу враховано стаж по списку № 1 згідно з відомостями, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у розділі відомості по спеціальному стажу, де роботодавці звітували перед Пенсійним фондом щодо спецстажу позивача за кодом ЗПЗОІЗАІ.

25 січня 2024 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно надійшла вимога державного виконавця, про надання доказів повного виконання рішення суду.

29 січня 2024 року відповідачем винесено постанову про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, яка надійшла на адресу позивача 01 лютого 2024 року.

Листом від 30 січня 2024 року за. №0700-0305-5/6370 Головне управління на вимогу державного виконавця надало докази виконання рішення суду.

13 лютого 2024 року відповідачем винесено постанову про накладення на позивача повторного штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів.

Не погоджуючись вищезазначеною постановою про накладення штрафу, вважаючи таку протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій є Закон України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно зі ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до положень пункту першого частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 6 ст.26 Закону №1404-VIII передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

За умовами ч.2 ст.75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вказаною нормою встановлено визначальну ознаку для накладення на боржника штрафу, а саме не виконання рішення суду без поважних причин. При цьому, поважними, в розумінні Закону України Про виконавче провадження, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, оскаржувана постанова про накладення штрафу від 13 лютого 2024 року у ВП №73576990 винесена саме з огляду на висновки старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року по справі №360/923/23, з чим позивач не погоджується.

Суд звертає увагу на ту обставину, що невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області судового рішення підтверджується, зокрема окремою ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року в адміністративній справі за № 360/923/23.

Окремою ухвалою від 17 січня 2024 року заяву адвоката ОСОБА_2 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у справі № 360/923/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 у справі № 360/923/23, що полягає у нездійсненні обрахування пільгового підземного стажу позивача з урахуванням довідок ВП шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля» від 04.09.2019 та даних про спеціальний стаж, та не зарахування у зв`язку із цим до пільгового підземного стажу позивача періодів роботи з 01.01.2002 по 31.12.2003, з 01.01.2006 по 31.12.2006, з 01.01.2009 по 02.08.2016. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вжити заходів щодо повного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 по справі № 360/923/23 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти вимог, викладених у заяві, - відмовлено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в місячний строк з дня отримання даної окремої ухвали повідомити Луганський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів.

Окрема ухвала від 17 січня 2024 року у відповідності до норм КАС України набрала законної сили 17 січня 2024 року.

Окрема ухвала від 17 січня 2024 року отримана відповідачем 17 січня 2024 року через підсистему «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Отже Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області мало повідомити суд про результати вжитих заходів для повного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 по справі №360/923/23 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, у строк до 17 лютого 2024 року включно.

Окрему ухвалу суду від 17 січня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на окрему ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі № 360/923/23 залишено без задоволення. Окрему ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі № 360/923/23 - залишено без змін.

У відповідності до частин третьої, четвертої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року встановлено, що станом на 12 квітня 2024 року відповідачем на виконання вимог окремої ухвали на повідомлено суд про вжиті заходи щодо повного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 по справі № 360/923/23 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, у строк протягом 5 календарних днів з дня отримання цієї ухвали повідомити про результати вжитих заходів для повного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 по справі №360/923/23 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відтак, суд констатує, що Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року встановлено, що станом на 12 квітня 2024 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 по справі №360/923/23 виконано не було.

Крім того, судом встановлено, що 26 лютого 2024 року Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/667/24 у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови від 29 січня 2024 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн за не виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 по справі №360/923/23 було відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, у зв`язку з вищенаведеним, та враховуючи що рішення Луганського окружного адміністративного суду за № 360/923/23 від 20 жовтня 2023 року боржником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області на момент винесення оскаржуваної постанови виконано не було, старшим державним виконавцем, було правомірно винесено постанову від 13 лютого 2024 року ВП № 73576990 про повторне накладення штрафу на боржника у розмірі 10200,00 грн. (600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) та встановлено новий строк для виконання, та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення, у відповідності до ст. 382 Кримінального кодексу України.

Частиною другою статті 15 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника.

Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, перевіряє, чи виконано боржником рішення у повному обсязі, якщо боржником рішення не виконано у повному обсязі як зазначено у судовому рішенні виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.

Відтак, судом встановлено, що Головним управління Пенсійного фонду у Закарпатській області рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі № 360/923/23 не виконано боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

У Рішенні від 26.06.2013 №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 р. взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України (заява №60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справи про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції правомірно, з дотриманням норм Закону України Про виконавче провадження, прийнято постанову від 13.02.2024 року ВП №73576990 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду, таким чином, в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 та 287 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк