Справа № 300/7016/23
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 липня 2024 року

м. Київ

справа №300/7016/23

адміністративне провадження № К/990/21232/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Кравчука В.М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі №300/7016/23 за позовом ОСОБА_1 до Коломийської міської ради, Державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Матеївецької сільської ради Бичик Уляни Василівни, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування рішень, реєстрації земельної ділянки, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила:

- визнати незаконними та скасувати рішення сесії Коломийської міської ради №2547-42/23 «Про землекористування у АДРЕСА_1» від 16.02.2023 №57;

- рішення сесії Коломийської міської ради №2656-43/2023 «Про поділ земельної ділянки на вулиці Українська, 33-б » від 23.03.2023 №96, рішення сесії Коломийської міської ради №2730-44/2023 «Про внесення змін у рішення Коломийської міської ради в частині п.3, п.3.1. п.3.2.»;

- визнати незаконними та скасувати рішення про державну реєстрацію земельної ділянки: кадастровий номер №:11:007:0125, рішення №67937551 від 08.06.2023; №:11:007:0126, рішення №67937237 від 08.06.2023; №:11:007:0127, рішення №67937027 від 08.06.2023;

- стягнути моральну шкоду в розмірі 50000,00 гривень.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.03.2024, що залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2024, у задоволенні позову відмовлено.

31.05.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій остання просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2024, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 05.06.2024 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків шляхом уточнення підстав касаційного оскарження.

Відповідно до даних реєстраційної картки до заяви про видачу копії судового рішення ухвала Верховного Суду від 05.06.2024 вручена заявниці 12.06.2024. Таким чином, останнім днем на усунення недоліків касаційної скарги було 24.06.2024.

В межах встановленого Судом строку на усунення недоліків касаційної скарги надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано уточнену касаційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів уточненої касаційної скарги обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заявниця покликається на приписи пунктів 1, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) та зазначає, що ця справа має для неї виняткове значення.

Щодо наявності підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України вказує на неврахування судами попередніх інстанцій висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 26.09.2023 у справі №320/2015/22 щодо права ініціювати відкриття відповідного провадження в адміністративному суді у справах щодо оскарження нормативно-правових актів (обґрунтування подібності правовідносин не наводить).

Також, уточнена касаційна скарга містить посилання на приписи пункту 4 частини четвертої статті 328, пунктів 1, 2, 3 частини другої, частину третю статті 353 КАС України. При цьому заявниця зазначає, що судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме:

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Також зазначає, що судами неналежним чином досліджені докази у справі та не надана їм належна оцінка.

Як вбачається з відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, предметом оскарження в даній справі є рішення сесії Коломийської міської ради №2547-42/23 «Про землекористування у АДРЕСА_1» від 16.02.2023 №57, рішення сесії Коломийської міської ради №2656-43/2023 «Про поділ земельної ділянки на АДРЕСА_1 » від 23.03.2023 №96, рішення сесії Коломийської міської ради №2730-44/2023 «Про внесення змін у рішення Коломийської міської ради в частині п.3, п.3.1. п.3.2.» та рішення про державну реєстрацію земельної ділянки: кадастровий номер №:11:007:0125, рішення №67937551 від 08.06.2023; №:11:007:0126, рішення №67937237 від 08.06.2023; №:11:007:0127, рішення №67937027 від 08.06.2023.

Одночасно з цим, як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 26.09.2023 у справі №320/2015/22, на яку покликається скаржниця, предметом оскарження у цій справі було рішення Калинівської сільради № 631/10-VІІІ «Про затвердження містобудівної документації «Генеральний план села Красилівка Броварського району Київської області», прийняте на 10 сесії VIII скликання 9 липня 2021 року. За результатами касаційного перегляду Верховний Суд не викладав висновок, а постановив направити справу №320/2015/22 на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки під час розгляду цієї справи встановлено порушення судами попередніх інстанцій положень статей 242 та 264 КАС України - не встановлені усі обставини справи, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі, не надали правової оцінки та відповіді на усі основні доводи позивачки.

Понад це, слід зазначити, що фактичні обставини у цій справі та у справі №320/2015/22 є відмінними за предметом судового оскарження, через те, що ОСОБА_1 оскаржує рішення, яке є актом індивідуальної дії, тоді як у справі, рішення у якій наводить заявнииця предметом оскарження було рішення про затвердження Генерального плану села. Отже, ці справи не є подібними.

Таким чином, Суд не приймає до уваги посилання на вказану постанову Верховного Суду та не може вважати обґрунтованим покликання заявниці на приписи пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Щодо посилання скаржниці на пункт 1 частини другої статті 353 КАС України Верховний Суд зазначає, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу.

При цьому, ОСОБА_1 не доведено наявності, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, підстав касаційного оскарження судових рішень.

Такий правовий підхід викладений, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 11.03.2024 у справі №380/18387/22, від 30.03.2023 у справі №580/2374/22

Суд також не приймає до уваги доводи заявниці про те, що судами попередніх інстанцій помилково застосовано практику Верховного Суду, оскільки частина четверта статті 328 КАС України не визначає такої підстави касаційного оскарження.

В решті доводи касаційної скарги зводяться до підстав непогодження з рішеннями судів попередніх інстанцій.

В ухвалі про залишення касаційної скарги без руху від 05.06.2024 Верховний Суд звертав увагу заявниці на те, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі, в тому числі, пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

З урахуванням наведеного, як вбачається з матеріалів, надісланих на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху, заявниця не усунула недоліки касаційної скарги в повному обсязі.

До касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), застосовуються положення стаття 169 КАС України.

Приписами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі №300/7016/23 за позовом ОСОБА_1 до Коломийської міської ради, Державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Матеївецької сільської ради Бичик Уляни Василівни, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування рішень, реєстрації земельної ділянки, стягнення моральної шкоди - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя В.М. Кравчук

Суддя С.Г. Стеценко