Справа № 620/7439/24
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року Чернігів Справа № 620/7439/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі також - ГУНП в Чернігівській області; відповідач), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Івана Іщенка від 08.05.2024 року № 790 у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Івана Іщенка від 10.05.2024 року № 267о/с щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, згідно пункту 6 частини 1 статті 77 (в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України «Про Національну поліцію»;

поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з режиму секретності відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10.05.2024 року по дату ухвалення рішення суду;

рішення у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора старшого інспектора з режиму секретності відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та виплати на користь суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, у межах стягнення за один місяць, допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 10.05.2024 № 267 о/с позивача звільнено із займаної посади за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вказує, що оскаржувані накази є протиправними, адже, на переконання позивача, дисциплінарного правопорушення (проступку) вона не вчиняла, а дисциплінарна комісія дійшла помилкового висновку, оскільки порушення, зазначені у висновку за результатами службового розслідування, не підтверджені належними доказами. На думку позивача, вина в її діях (суб`єктивна та об`єктивна сторона) і, відповідно, ознаки вчинення дисциплінарного проступку, відсутні.

У відзиві відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки позивачем грубо порушено вимоги положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейського, Присяги працівників поліції, Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, що підтверджено висновком службового розслідування від 08.05.2024, який покладено в основу оскаржуваних наказів. На думку відповідача, вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні порядку несення служби, доведена, а тому спірні рішення є правомірними.

Представник позивача подав відповідь на відзив, у якому заперечував щодо доводів відповідача та просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Матеріалами справи встановлено, що позивач проходила службу в Національної поліції України на посаді старшого інспектора з режиму секретності відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 02.04.2024 № 218 призначено службове розслідування та утворення дисциплінарної комісії за відомостями, викладеними у рапорті т.в.о. начальника відділення поліції № 1 (м.Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції Анатолія Головатюка від 02.04.2024 (а.с.34-35).

Результати службового розслідування оформлені висновком службового розслідування, який затверджений 15.04.2024 року начальником т.в.о. начальника Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 (а.с.17-32).

У вказаному висновку зазначено, що під час проведення службового розслідування у діях ОСОБА_1 встановлені порушення службової дисципліни, недотримання частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги працівника поліції, наказу НПУ від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», що виразилося у факті появи на службі 02.04.2024 у стані з ознаками алкогольного сп`яніння, за що вона підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. Крім того, обставиною, що обтяжує відповідальність позивача відповідно до пункту 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, слід вважати вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення (попередження про неповну службову відповідність).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 08.05.2024 № 790 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. З даним наказом позивач ознайомилася 08.05.2024, що підтверджується особистим підписом (а.с.60-61).

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 10.05.2024 № 267 о/с капітана поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора з режиму секретності відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП, звільнено зі служби за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», 10.05.2024 (а.с.62).

Не погоджуючись із вищевказаними наказами, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом про їх скасування та поновлення на посаді, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки регулюється Законом України «Про Національну поліцію» (далі також Закон № 580-VIII) та Дисциплінарним статутом.

Так, пунктом 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено основні обов`язки поліцейського, а саме: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

За змістом частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).

Згідно статті 59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (частина четверта статті 59 Закону № 580-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону № 580-VIII передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

При цьому дисциплінарним проступком, у розумінні статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Нормами частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У силу частин другої, третьої та десятої статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 2 розділу VІ Порядку № 893 встановлено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «;Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

За приписами пунктів 4, 5 розділу VІ Порядку № 893 надання чергової відпустки поліцейському, стосовно якого проводиться службове розслідування, здійснюється з повідомленням голови дисциплінарної комісії.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

За правилами встановленими статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

У силу статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання, чи є порушення службової дисципліни грубим, слід виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Вирішуючи спір, суд враховує, що обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Аналогічні висновки неодноразово висловлювались Верховним Судом у своїх рішеннях та, зокрема, у постанові від 06.02.2020 у справі № 826/1916/17.

Відповідно до пунктів 1-3, 6, 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

У даному випадку, суд зазначає, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів поліції є порушення останньою службової дисципліни, яке виразилося у появі на службі 02.04.2024 у стані з ознаками алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що підставами для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є норми статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, присяги працівника поліції, наказу НПУ від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції»

Застосовуючи вказані норми, відповідач вважав, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, який виразився в таких діях, як негідна поведінка в службовий час, перебування з ознаками алкогольного сп`яніння, що свідчить про грубе порушення службової дисципліни та професійної етики, яке має негативні наслідки, що полягають в умисних діях, які дискредитують звання поліцейського та підривають авторитет Національної поліції України.

Так, під час службового розслідування було встановлено наступне:

02 квітня 2024 року до Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшов рапорт т.в.о. начальника відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції ОСОБА_3 про те, що 02.04.2024 року о 09:00 год. старший інспектор режиму секретності відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_1 (0054219) перебувала на робочому місці з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, нечітка мова, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя).

У зв`язку з цим, з метою належної фіксації перебування капітана поліції ОСОБА_1 , яка можливо перебувала у стані алкогольного сп`яніння, підполковником поліції ОСОБА_4 до кабінету було запрошено 2 свідків, а саме майора поліції ОСОБА_5 та капітана поліції ОСОБА_6 про що 02.04.2024 року о 09:10 годині комісійно було складено акт про перебування у стані сп`яніння на службі та відсторонення від виконання службових обов`язків старшого інспектора з режиму секретності відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 (вих. № 4719/124/45.1-2024 від 02.04.2024 року), на підставі п. 4 ст. 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Так, згідно акту: старший інспектор з режиму секретності відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_1 виявлена з ознаками алкогольного сп`яніння на робочому місці, а саме: вона мала різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, нечітку мову, виражене тремтіння пальців рук, а також зазначено те, що ОСОБА_1 категорично відмовилась проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці чи проїхати з цією метою до Бахмацької міської лікарні.

ОСОБА_1 також було запропоновано проїхати до Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, де можливо також пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння. Остання погодилась.

Прибувши до м. Ніжин ОСОБА_1 знов було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» чи пройти освідування в Ніжинській центральній міській лікарні ім. Галицького. Але, перебуваючи у Ніжинському РУП ГУН в Чернігівській області ОСОБА_1 категорично відмовилась проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння, про що о 10:27 був складений акт про відмову здати аналізи для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння (вих. № 7813/124/45-2024 від 02.04.2024року).

Під час службового розслідування було відібрано та враховано пояснення свідків події інспектора сектору моніторингу Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_6 начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_5 , старшого інспектора СКЗ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_7 , начальника сектору кадрового забезпечення Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції ОСОБА_8 , заступника начальника Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_9 .

Також судом враховано той факт, що відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 15.05.2024 № 467, позивач неодноразово притягувалася до дисциплінарної відповідальності, а саме наказом ГУНП в Чернігівській області від 23.08.2017 № 1614 оголошено «догану»; наказом ГУНП в Чернігівській області від 06.02.2018 №211 оголошено «догану»; наказом Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області від 18.02.2020 № 39 оголошено «зауваження»; наказом Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області від 05.06.2020 № 128 оголошено «зауваження»; наказом ГУНП в Чернігівській області від 06.01.2023 № 21 оголошено «попередження про неповну службову відповідність»; наказом ГУНП в Чернігівській області від 04.04.2024 № 597 оголошено «попередження про неповну службову відповідність» (а.с.15).

Крім того, згідно листа КНП «Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бахмацької міської ради Чернігівської області вих № 01-03/183 від 03.04.2024 повідомлено, що ОСОБА_1 у період запитуваний у запиті від 03.04.2024 № 4721/124/45.1-2024 не зверталася в Бахмацьку амбулаторію ЗПСМ до сімейного лікаря (а.с.38 та його зворот).

Листом від 05.04.2024 № 02-44/326 КНП «Бахмацька міська лікарня» повідомила, що позивач знаходиться на лікуванні у лікаря-невролога ОСОБА_10 з 02.04.2024; 02.04.2024 хвора звернулася з скаргами на біль в шиї; лікарем ОСОБА_10 створений МВТН із 02.04.2024 по 05.04.2024; клінічних ознак алкогольного сп`яніння при огляді позивача виявлено не було (а.с.42-43).

Зі змісту Присяги поліцейського, текст якої наведено у статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», вбачається, що особа, яка вступає на службу в поліцію, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їхніх працівників у очах громадськості. Вчинки, що дискредитують працівників поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час службових функцій та у повсякденному житті.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі № 815/4478/16.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 816/604/17).

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу й на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява №34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії» (заява № 63235/00).

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Пунктом 7 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень як звільнення зі служби в поліції.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Суд зазначає, що законодавство встановлює підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються засоби дисциплінарного стягнення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18.

Окрім того у постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року (справа № 21-1288а15) та від 20 жовтня 2015 року (справа № 21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Підсумовуючи наведене вище, суд зазначає, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції. Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому суд вважає, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку, а позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Івана Іщенка від 08.05.2024 року № 790 у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказу начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Івана Іщенка від 10.05.2024 року № 267о/с щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, згідно пункту 6 частини 1 статті 77 (в зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України «Про Національну поліцію», є такими, що не підлягають задоволенню.

Інші позовні вимоги про поновлення на службі в поліції, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та застосування негайного виконання в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку є похідними, а тому підстави для задоволення останніх відсутні.

Крім того, суд вказує про те, що частиною дев`ятою статті 20 Дисциплінарного статуту передбачено, що застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Статтею 21 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Судом враховується, що у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до першої та другої частин статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 КАС України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 73 КАС України).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 72 КАС України).

За змістом частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, доходить висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 шлях АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області просп. Перемоги, 74, м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000, .

Повний текст рішення виготовлено 12 липня 2024 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА