Справа № 160/2246/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2024 року м. Дніпросправа № 160/2246/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 ( суддя першої інстанції Боженко Н.В.) в адміністративній справі №160/2246/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій ому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 06.10.2023 року № 15 щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 28.09.2023 року;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового, спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 ОСОБА_1 , що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст.ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцзахисту населення України від 20.01.1992 № 8:

період проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях один місяць служби за три з 25.02.2022 по 28.09.2023, в т.ч. період безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України з 22.02.2023 по 03.02.2023 р.

період проходження строкової військової служби в Збройних силах України з 01.01.2005 р. по 05.08.2005 р.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії з 28.09.2023 року.

Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначає, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача періоди проходження ним військової служби.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 06.10.2023 року №15, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, спеціального стажу на підземних роботах та пільгового стажу за Списком №1 період проходження строкової військової служби з 01.01.2005 року по 05.08.2005 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, спеціального стажу на підземних роботах та пільгового стажу за Списком №1 період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 22.02.2023 року по 03.03.2023 року в трикратному розмірі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 28.09.2023 року із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, а також з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції змінити та викласти резолютивну частину рішення суду в новій редакції, а саме: зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового, спеціального та пільгового стажу роботи по Списку № 1 ОСОБА_1 , що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст.ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцзахисту населення України від 20.01.1992 № 8: період проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях один місяць служби за три з 25.02.2022 по 28.09.2023, в т.ч. період безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з Військової агресією російської федерації проти України з 22.02.2023 по 03.02.2023 р.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що на момент призову на дійсну військову службу, позивач працював за професією, що дає право на пенсію на пільгових умовах, а саме машиніст гірничих виїмкових машин з повним робочим днем під землею, вважаю, що весь час проходження служби з з 25.02.2022 по 28.09.2023 р, протягом якого брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів підлягає зарахуванню один місяць служби за три до стажу роботи за професією прохідник з повним робочим днем у шахті. Отже, час проходження служби, протягом якого особа у воєнних діях в особливий період, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Також позивач не погоджується з висновком суду про передчасність вимог про зобов`язання пенсійного органу призначити та виплатити пенсію. Позивач зауважує, що має достатній стаж, визначений ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому належним способом його порушеного права буде саме зобов`язання пенсійного органу призначити пенсію.

Апелянт зазначав, що він має достатній пільговий стаж для призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вважав належним способом захисту порушеного права зобов`язання пенсійного органу призначити пенсію.

Також, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області подана апеляційна скарга. Доводи апеляційної скарги апелянт обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції норми матеріального права, що привело до порушення в свою чергу норми процесуального права. Висновок суду про наявність підстав для визнання протиправним та скасовання рішення Головного управління від 06.10.2023 року №15 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання Головне управління зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, спеціального стажу на підземних роботах та пільгового стажу за Списком №1 період проходження строкової військової служби з 01.01.2005 року по 05.08.2005 року, зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, спеціального стажу на підземних роботах та пільгового стажу за Списком №1 період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 22.02.2023 року по 03.03.2023 року в трикратному розмірі а також повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 28.09.2023 року із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, а також з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства є хибним.

У відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги позивача.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 вересня 2023 року позивач звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії «за віком».

Рішенням відповідача-2 від 06.10.2023 року №15 відмовлено позивачу в призначенні пенсії. Зазначено:

вік 39 років 03 місяці;

страховий стаж 38 років 07 місяців 09 днів ( в т.ч. додатково за 18 повних років на підземних роботах);

стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно відвіку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV (25 років) становить 22 роки 06 місяців 12 днів, в т.ч.:

стаж роботи на підземних роботах (для 25 років) 04 роки 0 місяців 11 днів;

стаж роботи за провідними професіями на підземних роботах 14 років 0 місяців 15 днів (в пільговому обчисленні 17 років 06 років 19 днів);

навчання за фахом 0 років 04 місяці 01 день;

строкова військова служба 0 років 07 місяців 11 днів;

Результати розгляду: до страхового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби з 01.01.2005 року по 05.08.2005 року згідно з військовим квитком від 11.05.2004 року №610536, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про нарахування доходу та сплату страхових внесків; до пільгового стажу на підземних роботах зараховано всі періоди роботи.

Згідно форми РС-право позивача період з 01.01.2005 року по 05.08.2005 року відсутній серед періодів роботи, період з 25.02.2022 року по 28.09.2023 року включено в період з 01.01.2022 року по 27.09.2023 року та обліковано як пільговий стаж згідно ст. 14 (підземні), тривалість визначено як 1 рік 6 місяців 0 днів.

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Перелік цих документів міститься також в пункті 4.

Згідно ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії у період бойових дій, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Відповідно до підпункту «а» п.3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, зокрема, один місяць служби за три місяці участь у бойових діях у воєнний час.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до військового квитка від 11.05.2004 року серії НОМЕР_1 позивач з 25.02.2022 року мобілізований та дотепер проходить військову службу (військові частини НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) записи №11, 17.

Ця обставина підтверджується і довідкою військової частини НОМЕР_3 від 10.07.2023 року №171.

Також військовим квитком позивача (запис №20) підтверджується, що він брав участь в забезпеченні оборони України з 22.02.2023 року по 03.03.2023 року.

Позивач зазначав, що з 22.02.2023 року по 03.02.2023 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, тому вважає, що військова служба неправомірно не зарахована відповідачем один місяць служби за три.

Проте, в національному законодавстві відсутня норма права, яка б передбачала зарахування у трикратному обчисленні військову службу як таку (а не безпосередню участь в бойових діях). В свою чергу без застосування кратності період проходження військової служби позивачу вже зараховується як пільговий, що вбачається з форми РС-право.

Відповідачами заперечно зарахування в пільговий спосіб період безпосередньої участі позивача в бойових діях з 22.02.2023 року до 03.03.2023 року з посиланням на те, що в пільговому розрахунку зараховуються місяці, а у позивача тривалість позивача лише 10 днів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Суд констатує, що законодавством не деталізовано порядок обчислення в трикратному розмірі періоду безпосередньої участі особи в бойових діях, в т.ч. не заборонено таке обчислення.

Слід зазначити, що пільгове обчислення для цілей призначення пенсії періоду безпосередньої участі у бойових діях зумовлене ризиком для життя і здоров`я, який на себе бере особа, яка встає на захист України та безпосередньо здійснює такий захист. Такий ризик є неминучим та вкрай високим, оскільки навіть 1 день безпосередньої участі у бойових діях може призвести до погіршення стану здоров`я та загибелі особи. За таких умов не відповідає завданню та меті вищенаведеного правового регулювання, а також принципу верховенства права спосіб правозастосування, за якого особа не набуває права на трикратне обчислення періоду безпосередньої участі у бойових діях для цілей призначення пенсії.

Відповідно, вірним є правозастосування цих положень, за яких особі, в разі безпосередньої участі у бойових діях тривалістю менше місяця, відповідний період зараховується в трикратному розмірі, тобто із збереженням визначеної в законодавстві пропорції для розрахунку, здійсненому стосовно днів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога підлягає частковому задоволенню лише стосовно періоду безпосередньої участі позивача в забезпеченні оборони України з 22.02.2023 року по 03.03.2023 року (згідно п. 20 військового квитка позивача).

Щодо періоду з 01.01.2005 року по 05.08.2005 року, який не зараховано з огляду на відсутність в реєстрі застрахованих осіб даних про нарахування доходу та сплату страхових внесків.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

За висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11.10.2023 р. у справі за № 340/1454/21 відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків не є підставою для позбавлення позивача права позивача на перерахунок пенсії

Крім того, колегія суддів зауважує, що, за загальним правилом, несвоєчасна сплата (несплата) підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, ненадання страхувальником індивідуальних відомостей про застрахованих осіб, не може бути підставою для незарахування до страхового/пільгового стажу позивача період роботи з з 01.01.2005 року по 05.08.2005 року.

Щодо питання про зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 28.09.2023 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.4 ч.2, ч.4 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Крім того, конкретний розрахунок стажу відноситься до повноважень пенсійного органу, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 28.09.2023 року із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, а також з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 в адміністративній справі №160/2246/24 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції суду за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з 02 липня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 05 липня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова