Справа № 320/44823/23
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року № 320/44823/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області № 568 від 23.05.2023 про заборону на в`їзд в Україну ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 3 (три) роки;

- визнання протиправним та скасування рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про скасування ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 29.05.2023;

- визнання протиправним та скасування рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області № б/н від 08.06.2023, про примусове повернення ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до країни походження або третьої країни;

- зобов`язання Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області вчинити дії щодо направлення письмового повідомлення до Адміністрації Державної прикордонної служби України про скасування рішення № 568 від 23.05.2023 про заборону на в`їзд в Україну строком на 3 (три) роки громадянину Туреччини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 ), затвердженого 23.05.2023 заступником начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Дмитром Петровим;

- зобов`язання Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області вчинити дії, щодо направлення письмового повідомлення до Адміністрації Державної прикордонної служби України про скасування рішення № б/н від 08.06.2023 про заборону на в`їзд в Україну строком на 3 (три) роки громадянину Туреччини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 ), затвердженого 08.06.2023 заступником начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Дмитром Петровим.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року адміністративний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, позивач усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень передувало невиконання позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення за адміністративне порушення. Разом з цим, позивачем наголошено, що постанова про накладення адміністративного стягнення прийнята з процедурними порушеннями та є безпідставною.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що позивачем своєчасно не надано доказів сплати штрафу та в зв`язку з наявністю чинного рішення про заборону в`їзду в Україну та примусового його повернення, міграційною службою правомірно прийнято рішення про скасування позивачу посвідки на тимчасове проживання.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_6 документовано посвідкою на тимчасове проживання 28.10.2021 № НОМЕР_3 терміном дії до 30.07.2024 року.

Заступником начальника відділу супроводу Управління міграційного контролю, протидії нелегальної міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області 03.05.2023 складено протокол відносно позивача ПР МКМ № 013040 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 203 КУпАП та 03.05.2023 року заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МКМ № 012994 в розмірі 5 100,00 грн.

Рішенням Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області № 568 від 23.05.2023 року заборонено в`їзд в Україну ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 3 (три) роки.

Рішенням Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області № 0293 від 29.05.2023 скасовано ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_3 .

Рішенням Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області № б/н від 08.06.2023 вирішено примусово повернути ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до країни походження або третьої країни, зобов`язано покинути територію України до 18.06.2023.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В частині першій статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Частиною третьою статті 9 цього Закону передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

У статті 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Продовження строку перебування на території України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.13 цього Закону в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється: в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку, або боротьби з організованою злочинністю; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі; якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, митних та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні; якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в їзду в Україну, якщо така осо порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України.

Частиною 14 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачені виключні підстави для перебування іноземців на території України, а саме: іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Відповідно до п.3 Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянств затвердженої наказом МВС України від 17 грудня 2013 року №1235 рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25 квітня 2018 року затверджено порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок № 322).

Відповідно до пунктів 1, 4 Порядок № 322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні, посвідка видається строком на один рік, крім випадків, визначених цим пунктом.

Посвідка скасовується ДМС або територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі, зокрема, коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну (частина 5 статті 63 Порядку № 322).

Так, підставою для прийняття оскаржуваних рішень було наявність обставини/інформація щодо невиконання позивачем постанови про сплату адміністративного стягнення у вигляді штрафу, яке підлягало оплаті внаслідок притягнення його до відповідальності на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що позивач сплатив суму штрафу у розмірі 5 100,00 грн на підставі постанови ПН МКМ №012994 у справі про адміністративне правопорушення.

З рішення відповідача від 30.11.2023 вбачається, що рішення № 568 від 23.05.2023 про заборону в`їзду в Україну громадянина Туреччини ОСОБА_6 скасовано.

Відповідно до повідомлення від 30.11.2023 № 8010.8.2-46749/80.4-23 відповідач звернувся до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про відкликання доручення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 24.05.2023 № 8010.8.2-18545/80.4-23 про заборону в`їзду на територію України позивача.

Отже, вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області № 568 від 23.05.2023 про заборону на в`їзд в Україну ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 3 (три) роки та зобов`язання Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області вчинити дії щодо направлення письмового повідомлення до Адміністрації Державної прикордонної служби України про скасування рішення № 568 від 23.05.2023 про заборону на в`їзд в Україну строком на 3 (три) роки громадянину Туреччини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 ), затвердженого 23.05.2023 заступником начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Дмитром Петровим не підлягають задоволенню.

Поряд з цим, враховуючи те, що підстави, які слугували для прийняття спірних рішень, відпали, однак відповідачем не надано доказів скасування похідних рішення про скасування ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 29.05.2023 та рішення № б/н від 08.06.2023 про примусове повернення ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до країни походження або третьої країни.

Як наслідок, вимоги щодо скасування рішень відповідача про скасування ОСОБА_3 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 29.05.2023 та рішення № б/н від 08.06.2023 про примусове повернення ОСОБА_2 до країни походження або третьої країни є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Однак, вимога щодо зобов`язання Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області вчинити дії, щодо направлення письмового повідомлення до Адміністрації Державної прикордонної служби України про скасування рішення № б/н від 08.06.2023 про заборону на в`їзд в Україну строком на 3 (три) роки громадянину Туреччини ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_2 ), затвердженого 08.06.2023 заступником начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області Дмитром Петровим не підлягає задоволенню, оскільки на виконання рішення № б/н від 08.06.2023 не вбачається направлення відповідачем доручення до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. Протилежного позивачем не доведено.

Решта доводів та посилань сторін у справі висновків суду не спростовують.

Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про скасування ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 29.05.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області № б/н від 08.06.2023, про примусове повернення ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до країни походження або третьої країни.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-а, ) на користь ОСОБА_2 , громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1 717,76 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12 липня 2024 року.

Суддя Кочанова П.В.