Справа № 260/200/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2024 року м. Ужгород№ 260/200/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Ковач Н.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представник - Попович Ю.О.

відповідача1: Військова частина НОМЕР_1 , представник - ОСОБА_2

відповідача2: в/ч А 7081-представник - не з`явився

відповідача3: в/ч НОМЕР_2 - представник - ОСОБА_3

третя особа без самостійних вимог: ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_3 - представник - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_4 , НОМЕР_2 , третя особа без самостійних вимог: ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_3 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , яким просить:

1. Поновити строк звернення до суду та прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в адміністративній справі та розглянути справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

2. Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2023 № 107 у частині:

п.17 - щодо накладення на заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність;

3. Скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_4 № 672 від 05.12.2023 в частині позбавлення премії за результати служби у листопаді 2023 року (у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення наказом №107 від 21.11.2023) ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та зобов`язати військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) щомісячну премію за підсумками служби за листопад 2023 року.

4. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати понесені ним на отримання правничої допомоги в розмірі по 5000,00 (п`ять тисяч гривень).

5. З метою повного, об`єктивного розгляду справи витребувати з ВЧ НОМЕР_1 : копію наказу про призначення службового розслідування від 05.11.2022 року №532 (його витяг); копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» № 107 від 21.11.2023 року стосовно ОСОБА_1 з відміткою про його ознайомлення; копію довідки про заохочення та стягнення стосовно ОСОБА_1 за період починаючи з дати призначення на посаду до ВЧ НОМЕР_4 по день надання відповіді на адвокатський запит; копію протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 та результати його розгляду (в разі наявності такої інформації); копію довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з 16.12.2022 по день розгляду адвокатського запиту та службову характеристику на ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 107 від 21.11.2023 року «Про результати службового розслідування» (копія витягу з наказу до ВЧ НОМЕР_4 надійшов електронною поштою 28.11.2023 року) вбачається, що наказом № 532 від 05.11.2022 року призначено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли відсутності належного керівництва, неналежного виконання бойових (спеціальних) завдань, несвоєчасного та неякісного комплектування підрозділів військової частини НОМЕР_4 особовим складом, проведення його бойового злагодження, а також встановлення ступеня вини посадових осіб Сил територіальної оборони ЗСУ, зокрема стосовно заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_1 .

За результатами проведеного службового розслідування був складений акт службового розслідування В подальшому не взявши до уваги пояснення Позивача за результатами проведеного службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ «Про результати службового розслідування» від 21.11.2023 р. № 107. Відповідно до п.17 оспорюваного наказу також за порушення вимог статей 11,16,30,107,108 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_1 , внаслідок дій та бездіяльності якого військова частина НОМЕР_4 була несвоєчасно і неякісно укомплектована особовим складом та не було проведено його злагодження, що призвело до не здатності виконання нею завдань за призначенням, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність. Одночасно відповідно до наказу складено протокол про військове адміністративне правопорушення відносно заступника командира з морально - психологічного забезпечення ВЧ НОМЕР_4 майора ОСОБА_1 за ознаками військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім того, у зв`язку з реалізацією наказу № 107 від 21.11.2023 року наказом командира ВЧ НОМЕР_4 № 672 від 05.12.2023 року майора ОСОБА_1 позбавлено щомісячної премії за підсумками служби за листопад 2023 року (підстава наказ Міноборони від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцями ЗСУ та деяким іншим особам» розділ XVI).

Вважає оскаржуваний Наказ № 107, а саме п. 17 про накладення на заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність таким, що видано з порушенням вимог законодавства України, без повного з`ясування обставин правопорушення та встановлення ступеня вини Позивача, без оцінки попередньої поведінки Позивачів, у зв`язку з чим підлягає скасуванню .

22 січня 2024 року Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито загальне позовне провадження у даній адміністративній справі.

15 лютого 2024 року від Військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позов, в якому він виклав встановлені в ході службового розслідування обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу. Зазначає про невідповідність тверджень позивача, наведених в позові, дійсним обставинам справи, та правомірність оскаржуваного наказу. Просить відмовити у задоволенні позову.

Так зазначає, що дійсно, ОСОБА_1 (далі Позивач) проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 на посаді заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) від 05.11.2022 № 532 "Про призначення службового розслідування", з метою уточнення причин і умов, що сприяли відсутності належного керівництва, неналежногоо виконання бойових (спеціальних) завдань, несвоєчасного та неякісного комплектування підрозділів військової частини НОМЕР_4 особовим складом, проведення його бойового злагодження, а також встановлення ступеня вини посадових осіб Сил територіальної оборони Збройних Сил України, було проведено службове розслідування.

За результатами проведення службового розслідування був складений акт службового розслідування .З пояснень Позивача вбачається порушення ним посадових обов`язків, вимог керівних документів, що виразилась в його бездіяльності щодо вивчення МИС особового складу військової частини НОМЕР_4 .Так як відповідними своїми правами під час проведення службового розслідування Позивач не скористався, то твердження, що ним не надано жодної можливості спростувати обставини, на підставі яких накладено дисциплінарне стягнення є необґрунтованими, оскільки відповідна можливість надана йому вимогами Порядку і іншими нормативно - правовими актами. Також, звертає увагу суду на те, що в обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на вже не діючу редакцію Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а позовна заява містить лише посилання на нормативно-правові акти, натомість в ній не зазначено, які саме норми законодавства були порушені Відповідачем під час проведення службового розслідування і накладанні дисциплінарного стягнення па Позивача. Отже, при накладенні дисциплінарного стягнення позивачу, командир військової частини НОМЕР_1 не вийшов за рамки своїх прав, передбачених статтями 48, 83-87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а при обранні виду дисциплінарного стягнення - статтями 7, 8, 12, 56.Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності командиром військової частини НОМЕР_1 в межах компетенції. Таким чином твердження позивача про недотримання командиром військової частини НОМЕР_1 правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень не знайшли свого підтвердження. З огляду на вищенаведене. позовні вимоги, щодо визнання протиправним та скасування пункту 17 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.1 1.2023 № 107 "Про результати службового розслідування" с безпідставними і необґрунтованими.

22 лютого 2024 року ухвалою суду залучено до участі в справі Військову частину НОМЕР_4 як співвідповідача (ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).

22 лютого 2024 року ухвалою суду заяву головуючої судді Скраль Т.В. про самовідвід - задоволено. Адміністративну справу № 260/200/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_8 про признання протиправним та скасування наказів - передати до відділу документообігу та забезпечення судового процесу для здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями суду.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2024 року, справа №260/200/24 передана головуючій судді Плехановій З.Б.

05 березня 2024 року ухвалою ЗАОС прийнято до свого провадження дану адміністративну справу .

04 квітня 2024 року Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача : в/ч НОМЕР_9 ( , АДРЕСА_1 );

20 травня 2024 року Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду залучено в якості третьої особи без самостійних вимог: ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_3 .

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з мотивів зазначених у позовній заяві.

Представники відповідач заперечили проти позову з мотивів навдених у відзиві.

Обставини встановлені судом

16.12.2022 року наказом начальника регіонального управління Сил територіального оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 429 від майора ОСОБА_1 призначено заступником командира батальйону з морально - психологічного забезпечення ВЧ НОМЕР_4 .

05.11.2023 Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) № 532 "Про призначення службового розслідування" відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, призначено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли відсутності належного керівництва, неналежного виконання бойових (спеціальних) завдань, несвоєчасного та неякісного комплектування підрозділів військової частини НОМЕР_4 особовим складом, проведення його бойового злагодження, а також встановлення ступеня вини посадових осіб Сил територіальної оборони ЗСУ, зокрема стосовно заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_1

15.11.2023 за результатами проведеного службового розслідування був складений акт службового розслідування № 60223 , який підписаний головою та членами комісії.

Згідно складеного акту службового розслідування, вбачається наступне.

Під час службового розслідування було встановлено, що на виконання бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.10.2023 № 20022 та на підставі бойового розпорядження ОУВ "Чернігів" від 24.10.2023 № БР-3092/ОУВЧ/дск підрозділи військової частини НОМЕР_4 були переміщенні з ОУВ "Чернігів" в ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". Відповідно до акту прийому-передачі військової частини НОМЕР_4 в оперативне підпорядкування ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_4 " від 27.10.2023 № 51 дск, військова частина НОМЕР_4 за сукупністю показників була визначена як така, що "не готова" до виконання завдань за призначенням. Також, відповідно до акту прийому-передачі військової частини НОМЕР_4 зі складу військової частини НОМЕР_10 в оперативне підпорядкування командира військової частини НОМЕР_11 від 04.11.2023 № 11845дск. військова частина НОМЕР_4 за сукупністю показників була визначена як така, що "не готова" до виконання завдань за призначенням.

Відповідно до телеграми командувача ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " від 03.11.2023 № 12989/ОКП/Х (вх. № 3684-Е від 03.11.2023), підрозділи військової частини НОМЕР_4 прибули в район виконання бойових (спеціальних) завдань за призначенням не готовими, морально- психологічний стан військовослужбовців на низькому рівні, бойове злагодженим проведено не було, лише 20% посадових осіб керівного складу, а також лише 10-15 військовослужбовців рядового складу рот були готові виконувати завдання за призначенням.

Відповідно до телеграми командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " від 04.11.2023 №12041/ОКПЛ, військова частина НОМЕР_4 була не здатна виконувати бойові завдання за призначенням та потребувала виведення з району виконання завдань за призначенням для доукомплектування, відновлення боєздатності та проведення злагодження, з одночасним звільненням з військової служби/переведенням до інших військових частин обмежено придатних до військової служби військовослужбовців, направлення хворих військовослужбовців до лікувальних закладів, призначення керівного складу ланки взвод- рота.

Відповідно до бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.11.2023 № 20467 підрозділи військової частини НОМЕР_4 були повернуті в ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_6 " з ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_3 ".

В акті приймання передачі військової частини НОМЕР_4 , затвердженому 27.10.2023 командиром тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_4 " полковником ОСОБА_6 була визначена оцінка військовій частині НОМЕР_4 , як "КРИТИЧНА", що не сприяло виконанню завдань за призначенням, а за показником морально-психологічний стан (далі - МПС) (коефіцієнт 6.9) "НE ЗДАТНА"' до виконання завдань за призначенням.

04 листопада 2023 командиром тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", затверджено Акт прийому передачі військової частини НОМЕР_4 зі складу військової частини НОМЕР_10 в оперативне підпорядкування командира військової частини НОМЕР_11 , в якому було визначено оцінку МПС (коефіцієнт 6,7) на рівні "НЕ СПРИЯЄ" до виконання завдань за призначенням та за сукупністю показників військова частина НОМЕР_4 була визначена як "НЕ ГОТОВА" до виконання завдань за призначенням.

В своїх поясненнях від 06.11.2023 командир військової частини НОМЕР_4 підполковник ОСОБА_7 зазначив, що

- МПС під час підготовки, бойового злагодження перевірявся керівниками занять та командирами відділень, взводів, роти. МПС особового складу був задовільний. Про результати МПС особового складу під час підготовки та злагодження доповідалося під час перевірки готовності батальйону до виконання завдань. Після відновлення боєздатності, проведення злагодження батальйон перед убуттям в новий район виконання завдання було доукомплектовано особовим складом з інших частин бригади. МПС новоприбулого особового складу був незадовільний. Це були військовослужбовці похилого віку, з застарілими травмами та хронічними хворобами, схильні до вживання алкогольних напоїв. Прийом військовослужбовців здійснювався ним особисто разом з командирами підрозділів. Одразу було розпочато виховний процес, медичне обстеження поповнення, в зв`язку з чим злагодження підрозділів не можливо було провести до моменту убуття до нового району виконання завдань. Контроль за всім процесом здійснювався ним особисто, заступником командира з морально-психологічного забезпечення, командирами підрозділів залученням медичної служби. В результаті військову частину НОМЕР_4 було передано в підпорядкування командиру тактичної групи " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", згідно акту передачі №51 дек від 27.10.2023 року, з висновком "НЕ ГОТОВА" до виконання завдань за призначенням.

Однак, питання контролю та інформування про стан МПС, здійснення заходів виховного характеру не знайшли підтвердження в документах та поясненнях інших осіб, що свідчить про недостовірність наданої інформації.

Так, в своїх поясненнях від 06.11.2023 заступник командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 майор ОСОБА_1 зазначив , що

- з військовослужбовцями, які прибули на поповнення спілкувався з 30% особового складу у зв`язку з тим, що займався особовими справами у поліції (за поясненнями «міліції»), ВСП, ДБР. Командир військової частини НОМЕР_4 надавав йому доручення щодо прийому прибулого особового складу лише коли він був на місці. Про стан особового складу не доповідав, оскільки усі були присутніми при прийомі особового складу. При спілкуванні з заступником командира військової частини НОМЕР_11 була доповідь на ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " .

Таким чином, з пояснень майора ОСОБА_1 вбачається порушення ним посадових обов`язків, вимог керівних документів, що виразилась в його бездіяльності щодо вивчення МПС особового складу військової частини НОМЕР_4 .

Під час проведення службового розслідування інформація, зазначена у телеграмі командувача ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " № 12989/ОКП/Х (вх. № НОМЕР_12 ) підтвердилась, підрозділи військової частини НОМЕР_4 прибули в район виконання бойових (спеціальних) завдань за призначенням не готовими. Морально- психологічний стан військовослужбовців був на низькому рівні, бойове злагодження проведено не було, комплектування підрозділів військової частини НОМЕР_4 особовим складом було проведено несвоєчасно і неякісно.

Відповідний висновок висвітлено в п. 4.14 Акту службового розслідування відносно ОСОБА_8 :

Неправомірні дії військовослужбовця та причинний зв`язок між діями військовослужбовця та подією, що трапилась:

Неправомірні дії майора ОСОБА_1 полягають в тому, що він, перебуваючи на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_4 з морально-психологічного забезпечення, не здійснив належних організаційних заходів та заходів контролю за відновленням боєздатності військової частини НОМЕР_4 та належного виконання розпорядження на доукомплектування військової частини НОМЕР_4 особовим складом, чим порушив вимоги статей 11, 16, 30, 107, 108 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та статей 1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою майора ОСОБА_1 та подією що трапилась - наявний.

Вчинення викладеного вище правопорушення підтверджується фактами та обставинами, що були встановлені в ході проведення службового розслідування та зазначені в пунктах 3.1 - 3.22 акту службового розслідування.

Вина військовослужбовця:

Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина військовослужбовця виражається у формі недбалості.

Своїми діями заступник командира військової частини НОМЕР_4 з морально-психологічного забезпечення майор ОСОБА_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів:

Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України:

Згідно абзаців 1, 2, 4 статті 11:

Військовослужбовець зобов`язаний:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно статті 16:

кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно абзацу 2 статті 30:

підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно статті 107:

Заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з морально- психологічного забезпечення в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення виховної роботи, за військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності батальйону (корабля), за національно-патріотичну підготовку та інформаційну роботу, організацію дозвілля військовослужбовців роти, їх соціальний захист.

Згідно абзаців 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9 статті 108:

брати участь у розробленні плану бойової підготовки батальйону (корабля);

забезпечувати виконання рішень командира батальйону (корабля) з питань морально-психологічного забезпечення, подавати допомогу командирам рот та їх заступникам з морально-психологічного забезпечення у поліпшенні морально- психологічного стану особового складу;

проводити роботу, спрямовану на виховання у військовослужбовців батальйону (корабля) відданості Українському народові, формування у особового складу високих морально-психологічних якостей громадянина - патріота України, готовності до свідомого виконання Конституції України і законів України, вимог Військової присяги, військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових актів і наказів командирів (начальників);

виховувати особовий склад батальйону (корабля) в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, Бойовому Прапорові, традиціям дружби і військового товариства, любові до своєї військової частини, постійної пильності і бойової готовності;

проводити роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, бойових завдань, підвищення боєздатності батальйону (корабля), зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу;

вживати конкретних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів;

знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля); брати участь у роботі з кадрами, їх атестуванні, доборі кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом на посадах рядового, сержантського (старшинського) складу, а також у розподілі за підрозділами поповнення, яке прибуло до батальйону (корабля);

організовувати проведення навчально-виховних заходів з офіцерами батальйону (корабля), проводити з ними заняття з воєнної педагогіки і психології, особисто навчати їх практиці роботи з особовим складом, надавати необхідну методичну допомогу;

брати участь у здійсненні заходів професійного психологічного добору військовослужбовців і розподілі їх за підрозділами з урахуванням особливостей і нахилів.

Дисциплінарного статуту Збройних Сил України:

Згідно статті 1:

військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Згідно статті 2:

військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Згідно абзаців 1-6 статті 3:

Військова дисципліна досягається шляхом:

виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі;

особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України;

формування правової культури військовослужбовців;

умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу;

зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих.

Згідно абзаців 1, 2, 6 статті 4:

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є

особиста недисциплінованість та безвідповідальне ставлення військовослужбовця до військової служби.

В подальшому , за результатами проведеного службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 винесено наказ «Про результати службового розслідування» від 21.11.2023 р. № 107.

Відповідно до п.17 наказу від 21.11.2023 р. № 107

за порушення вимог статей 11,16,30,107,108 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на заступника командира з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 майора ОСОБА_1 , внаслідок дій та бездіяльності якого військова частина НОМЕР_4 була несвоєчасно і неякісно укомплектована особовим складом та не було проведено його злагодження, що призвело до не здатності виконання нею завдань за призначенням, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність.

29.11.2023 року складено протокол про військове адміністративне правопорушення відносно заступника командира з морально - психологічного забезпечення ВЧ НОМЕР_4 майора ОСОБА_1 за ознаками військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення., який був розглянутий 15 січня 2024 року Кролевецьким районним судом Сумської області і повернутий для дооформлення.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно із частиною другою цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За змістом частин першої, другої статті 17 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут внутрішньої служби, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Згідно з абзацами першим, другим статті 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За правилами статті 59 Статуту внутрішньої служби командир (начальник) зобов`язаний, зокрема: встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності.

Відповідно до частини першої статті 107 Статуту внутрішньої служби заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з морально-психологічного забезпечення в мирний і воєнний час відповідає за:

- організацію і проведення виховної роботи,

-за військову дисципліну,

- морально-психологічний стан особового складу,

- за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності батальйону (корабля),

-за національно-патріотичну підготовку та інформаційну роботу,

- організацію дозвілля військовослужбовців роти, їх соціальний захист.

Заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з морально-психологічного забезпечення підпорядковується командирові батальйону (корабля 3 рангу) і є прямим начальником усього особового складу батальйону.

Згідно статті 108 Статуту внутрішньої служби Заступник командира батальйону (корабля 3 рангу) з морально-психологічного забезпечення зобов`язаний

брати участь у розробленні плану бойової підготовки батальйону (корабля);

забезпечувати виконання рішень командира батальйону (корабля) з питань морально-психологічного забезпечення, подавати допомогу командирам рот та їх заступникам з морально-психологічного забезпечення у поліпшенні морально-психологічного стану особового складу;

проводити роботу, спрямовану на виховання у військовослужбовців батальйону (корабля) відданості Українському народові, формування у особового складу високих морально-психологічних якостей громадянина - патріота України, готовності до свідомого виконання Конституції України і законів України, вимог Військової присяги, військових статутів Збройних Сил України, інших нормативно-правових актів і наказів командирів (начальників);

виховувати особовий склад батальйону (корабля) в дусі свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, Бойовому Прапорові, традиціям дружби і військового товариства, любові до своєї військової частини, постійної пильності і бойової готовності;

проводити роботу, спрямовану на якісне виконання завдань бойової підготовки, бойових завдань, підвищення боєздатності батальйону (корабля), зміцнення єдиноначальності, поліпшення морального стану особового складу;

вживати конкретних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів;

знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля); брати участь у роботі з кадрами, їх атестуванні, доборі кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом на посадах рядового, сержантського (старшинського) складу, а також у розподілі за підрозділами поповнення, яке прибуло до батальйону (корабля);

організовувати проведення навчально-виховних заходів з офіцерами батальйону (корабля), проводити з ними заняття з воєнної педагогіки і психології, особисто навчати їх практиці роботи з особовим складом, надавати необхідну методичну допомогу;

брати участь у здійсненні заходів професійного психологічного добору військовослужбовців і розподілі їх за підрозділами з урахуванням особливостей і нахилів;

забезпечувати соціально-психологічну адаптацію військовослужбовців до умов військової служби;

брати участь у плануванні та здійсненні у ротах заходів соціально-психологічного супроводу повсякденної діяльності особового складу;

разом із штабом батальйону організовувати і здійснювати заходи щодо психологічної підготовки особового складу до дій в екстремальних умовах мирного і воєнного часу, захисту від інформаційно-психологічного впливу противника;

брати участь у роботі, пов`язаній із забезпеченням якісного опанування і зразкового збереження військовослужбовцями озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, виконання ними завдань вартової та внутрішньої служб, додержання заходів безпеки та охорони довкілля;

знати потреби і запити особового складу, вживати заходів для своєчасного розгляду скарг і заяв, підтримувати зв`язок з сім`ями військовослужбовців, піклуватися про здоров`я, харчування, поліпшення матеріально-побутового стану особового складу;

організовувати роз`яснення законодавства України та брати участь у забезпеченні додержання військовослужбовцями його вимог;

своєчасно доповідати командирові батальйону та заступникові командира бригади з морально-психологічного забезпечення про військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують соціального захисту;

організовувати й особисто проводити заняття з національно-патріотичної підготовки, подавати теоретичну та методичну допомогу керівникам груп та їх помічникам;

постійно інформувати військовослужбовців про суспільно-політичну обстановку в Україні, воєнну політику держави та завдання Збройних Сил України;

піклуватися про духовний і культурний розвиток військовослужбовців, розробляти план проведення вихідних, святкових та неробочих днів, разом з командирами підрозділів організовувати і проводити заходи культурологічної роботи та дозвілля особового складу бригади (полку, окремого батальйону) та членів їх сімей;

ефективно використовувати технічні засоби для проведення заходів морально-психологічного забезпечення;

вивчати і впроваджувати передовий досвід, вносити пропозиції про вдосконалення форм і методів виховної роботи;

вести облік кримінальних та інших правопорушень, надзвичайних подій та дисциплінарних провинностей, вчинених особовим складом, та готувати аналітичні довідки щодо стану військової дисципліни;

своєчасно доповідати командирові батальйону (корабля 3 рангу) та заступнику командира бригади з морально-психологічного забезпечення про стан військової дисципліни та морально-психологічний стан особового складу;

готувати і своєчасно подавати у порядку підпорядкованості донесення про вчинені військовослужбовцями правопорушення.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України (стаття 1 Дисциплінарного статуту).

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

За змістом статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до частин першої-третьої статті 5 Дисциплінарного статуту за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».

За змістом статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Види дисциплінарних стягнень, що накладаються на військовослужбовців, визначені статтею 48 Дисциплінарного статуту, одним із яких є попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби) (пункт «ґ»).

Згідно із статтею 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (частина перша статті 84 Дисциплінарного статуту).

Згідно з частинами першою, третьою, сьомою статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Аналіз наведених норм Статуту внутрішньої служби та Дисциплінарного статуту дає підстави дійти висновку про те, що військовослужбовець повинен бездоганно і неухильно дотримуватись порядку і правил, які встановлені Дисциплінарним статутом, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Водночас за неналежне виконання службових обов`язків військовослужбовець може бути притягнений у встановленому порядку до дисциплінарної відповідальності.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 22 червня 2023 року у справі № 380/12332/20.

У постанові від 30 квітня 2024 року у справі № 420/17256/22 Верховний суд відзначив, що вирішальним під час накладення дисциплінарної відповідальності за скоєний військовослужбовцем проступок є характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступінь вини, попередня поведінка порушника, а однією із обставин, які потрібно довести, є' вина особи в невиконанні або неналежному виконанні покладених на нього обов`язків. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини військовослужбовця, з`ясовуються відповідним командиром самостійно або під час службового розслідування і повинні бути відображені у відповідному наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або висновку службового розслідування.

Частиною сьомою статті 85 Дисциплінарного статуту визначено, що порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України.

Наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Порядок № 608, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

Службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння) (пункт 3 розділу ІІ Порядку № 608).

Рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування (пункт 1 розділу ІІІ Порядку № 608).

Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування (пункт 8 розділу ІІІ Порядку).

Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців (пункт 13 розділу ІІІ Порядку № 608).

Згідно з пунктом 1 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:

- дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;

- виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;

-розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

За змістом пункту 2 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, мають право, зокрема:

- запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування)

- отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані);

- з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування;

- ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування;

- отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України.

Відповідно до пункту 3 розділу ІV Порядку № 608 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

- знати підстави проведення службового розслідування;

- бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;

- відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

- тдавати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;

- з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень;

- порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації;

- висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;

- ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);

- оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (пункт 1 розділу V Порядку № 608).

За змістом пунктів 5, 6 розділу V Порядку № 608 акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу VІ Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з пунктом 2 розділу VІ Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк (пункт 4 розділу VІ Порядку № 608).

Суд встановив, що позивачем не виконано жодного з обовязків встановлених статтею 108 Статуту внутрішньої служби під час комплектування особовим складом в/ч НОМЕР_4 , що частково сам позивач підтвердив у наданим поясненнях під час службового розслідування., де вказав , що бесіди провів тільки з 30 % військовослужбовців, займався особовими справами у поліції (за поясненнями «міліції»), ВСП, ДБР, а командир військової частини НОМЕР_4 надавав йому доручення щодо прийому прибулого особового складу лише коли він був на місці. Про стан особового складу не доповідав і не знаходився часто у військовій частині .

Суд критично оцінює обгрунтування позивачем мотивів позову тим , що у ситуації щодо неготовності військової частини до виконання бойових завдань вини позивача не має , оскільки морально-психологічний стан новоприбулого особового складу був незадовільний., а рішення про їх направлення приймали особи , які їх направили, водночас позивачем не наданого жодного рапорту до керівництва з приводу зазначених обставин та інших доказів, які би вказували на вчинення ним всіх дій відповідно до його обовязків по виявленню вказаної проблеми та шляхи її вирішення.

Представник в/ч НОМЕР_9 в судовому засіданні підтвердив, що позивачем не було надано жодного рапорту з приводу вказаних ним обставин всупереч його обовязкам встановленим п. 108 Статуту внутрішньої служби

Зазначаючи , що термін від час направлення та відправки на бойовій позиції складав всього 7 днів, що є недостатнім , водночас з відовідними рапортами з обгрунтуванням своїх міркування та неможливості за такий короткий час виконати свої обовязки позивачем не було надано ні командиру, ні вищому керівництву.

За результатами службового розслідування, проведеного з метою уточнення причин і умов, що сприяли відсутності належного керівництва, неналежного виконання бойових (спеціальних) завдань, несвоєчасного та неякісного комплектування підрозділів військової частини НОМЕР_4 особовим складом, проведення його бойового злагодження, а також встановлення ступеня вини посадових осіб підрозділів Сил територіальної оборони Збройних Сил України, складено акт службового розслідування №60223 від 15.11.2023, на підставі якого командир військової частини командира НОМЕР_1 видав наказ від 21.11.2023 року № 107 «Про результати службового розслідування», пунктом 17 якого до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

За таких обставин, службовим розслідуванням підтверджено, що інформація зазначена у телеграмі командувача ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " № 12989/ОКП/Х (вх. № 3684-Е) підтвердилась, підрозділи військової частини НОМЕР_4 прибули в район виконання бойових (спеціальних) завдань за призначенням не готовими. Морально-психологічний стан військовослужбовців був на низькому рівні, бойове злагодження проведено не було, комплектування підрозділів військової час тини НОМЕР_4 особовим складом було проведена несвоєчасно і неякісно.

Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є особиста недисциплінованість та безвідповідальне ставлення військовослужбовця до військової служби.

Отже, при накладенні дисциплінарного стягнення позивачу, командир військової частини НОМЕР_1 не вийшов за межі наданих йому повноважень, передбачених статтями 48, 83-87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а при обранні виду дисциплінарного стягнення - статтями 7, 8, 12, 56.Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності командиром військової частини НОМЕР_1 в межах наданої компетенції.

Таким чином твердження позивача про недотримання командиром військової частини НОМЕР_1 правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень не знайшли свого підтвердження.

Крім, позивач під час розгляду даного спору в суді не навів достатніх та обґрунтованих доводів на спростування висновків службового розслідування по суті порушень, зокрема, щодо встановленого неналежного виконання обов`язків військової служби, порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не надав, та не покладав в основу позовної заяви.

З огляду на вищенаведене позовні вимоги, щодо визнання протиправним та скасування пункту 17 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2023 № 107 "Про результати службового розслідування" є безпідставними і необґрунтованими.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 14 частиною 1, 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

1.У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_4 , НОМЕР_2 , третя особа без самостійних вимог: ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_3 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії- відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено з дня виготовлення повного тексту до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом 30 днів.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12 липня 2024 року