Справа № 520/34141/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 липня 2024 року № 520/34141/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної установи "Диканівська виправна колонія (№12)" до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування акту, визнання протиправним нарахування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Державна установа "Диканівська виправна колонія (№12)" звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати акт перевірки з питань використання коштів Пенсійного фонду України ДУ "Диканівська виправна колонія (№12)" від 15.09.2023 року №130 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- визнати протиправним нарахування штрафних санкцій у розмірі 50536,45 грн., зазначених в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.11.2023 року №2000-1102-8/160855.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що акт перевірки з питань використання коштів Пенсійного фонду України ДУ "Диканівська виправна колонія (№12)" від 15.09.2023 року №130 є протиправним та таким, що порушує права позивача, оскільки містить неправдиві відомості стосовно обставин, що були предметом перевірки. Також представником позивача вказано на помилковість і протиправність нарахування відповідачем штрафних санкцій у розмірі 50536,45 грн з огляду на недопущення позивачем порушення законодавства зі спірного питання.

Ухвалою суду від 18.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому представником відповідача вказано, що за результатами проведеної перевірки позивача було виявлено вісім випадків несвоєчасного повідомлення установою про зарахування до установи наступних засуджених: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які прибули до установи 30.08.2022, а повідомлення було надіслане листом від 11.01.2023 № 1/9-147/ТМ (вх. від 19.01.2023 № 2131/8) та ОСОБА_8 , який прибув до установи 09.01.2023, а повідомлення було надіслане листом від 03.02.2023 № 1/9-488/Тм (вх. від 15.02.2023 № 5479/8), а також виявлено чотири випадки не повідомлення адміністрацією установи про переведення до іншої установи наступних засуджених пенсіонерів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Так 28.02.2023 року засуджених було переведено до Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№ 18)», а 17.03.2023 року на рахунок Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області були перераховані кошти по вищезазначеним чотирьом засудженим пенсіонерам на загальну суму 50536,45 грн. Зазначені обставини належним чином зафіксовано в акті перевірки №10 від 15.09.2023 року.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Державна установа «Диканівська виправна колонія (№12)» зареєстрована як юридична особа, що підтверджується Випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно направлення від 13.09.2023 року та відповідно до Плану роботи Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області на 2023 рік, пункту 18 частини 2 статті 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 (зі змінами), підпункту 5 пункту 6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, згідно підпункту 9 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 (зі змінами), Порядку перерахування органи пенсійного фонду України або структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських рад коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утримані, та їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 року №269 (зі змінами) та на підставі головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.09.2023 року №1882 «Про проведення перевірок цільового використання коштів» з 14.09.2023 року по 15.09.2023 року була проведена перевірка Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» з питань цільового використання коштів Пенсійного фонду України установам (закладами), де особи перебувають на повному державному утриманні за період з 01.10.2022 року по 31.03.2023 року.

Перевірка була здійснена за місцем знаходження суб`єкта господарювання 61030, м. Харків, вул. Лелюківська, 1.

Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Харківської області 15.09.2023 року був складений акт перевірки з питань використання коштів Пенсійного фонду України Державною установою «Диканівська виправна колонія (№12)», де відбувають покарання пенсіонери, засуджені до позбавлення волі №130.

Відповідно до висновку акту перевіркою питання використання коштів Пенсійного фонду Україні Державною установою «Диканівська виправна колонія (№12), де відбувають покарання пенсіонери, засуджені до обмеження волі або до позбавлення волі встановлено: 8 випадків несвоєчасного повідомлення установою органу Фонду Україні: про зарахування пенсіонерів, засуджених до обмеження волі або позбавлення

волі на певний строк, чим порушено п. 2.2 Порядку Постанови № 269; 4 випадки не повідомлення адміністрацією установи органу Фонду України про переведення засуджених пенсіонерів до Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)», чим порушено п.п. 6.2 Порядку Постанови № 269 та перерахування коштів в сумі 50536,45 грн на рахунок Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)», чим порушено п.3 ст. 48-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне

страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ (зі змінами) щодо зарахування установою коштів за місцем відбування покарання на особовий рахунок засудженого.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що вісім випадків несвоєчасного повідомлення установою про зарахування до установи стосуються наступних засуджених: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які прибули до установи 30.08.2022, а повідомлення було надіслане листом від 11.01.2023 № 1/9-147/ТМ (вх. від 19.01.2023 № 2131/8) та ОСОБА_8 , який прибув до установи 09.01.2023, а повідомлення було надіслане листом від 03.02.2023 № 1/9-488/Тм (вх. від 15.02.2023 № 5479/8).

Також стосовно виявлених перевіркою чотирьох випадків неповідомлення адміністрацією установи про переведення до іншої установи стосуються наступних засуджених пенсіонерів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яких 28.02.2023 року було переведено до Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№ 18)», тоді як 17.03.2023 року на рахунок Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області були перераховані кошти по вищезазначеним чотирьом засудженим пенсіонерам на загальну суму 50536,45 грн.

Під час проведення перевірки на письмовий запит управління контрольно-перевірочної роботи щодо отримання листів установи про переведення засуджених до іншої установи від 21.03.2023 № 1/9-1107/Тм, від 30.03.2023 № 1/9-1258/Тм, № 1/9-1259/Тм, № 1/9-1260/Тм, управлінням з питань виплат головного управління службовими записками від 03.10.2023 та 04.10.2023 надана інформація про те, що лист від 21.03.2023 № 1/9-1107/Тм про переведення ОСОБА_7 до головного управління надійшов 31.03.2023 вх. № 12297/8, а листи від 30.03.2023 № 1/9-1258/Тм, № 1/9-1259/Тм, № 1/9-1260/Тм не надходили.

Отже, під час проведення перевірки встановлено, що у період, коли кошти Пенсійного фонду в сумі 50536,45 грн були перераховані на рахунок Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», засуджені перебували в Державній установі «Холодногірська виправна колонія (№ 18)».

Під час розгляду справи встановлено, що акт від 15.09.2023 № 130 був підписаний позивачем із запереченнями (зауваженнями). Заперечення на акт перевірки з питання цільового використання коштів Пенсійного фонду України Державною установою «Диканівська виправна колонія (№ 12)» від 28.09.2023 № 1/14-4263 надіслано до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Зі змісту поданого до суду представником відповідача відзиву на позов встановлено доводи останнього стосовно того, що на заперечення на акт перевірки з питання цільового використання коштів Пенсійного фонду України Державною установою «Диканівська виправна колонія (№ 12)» від 28.09.2023 № 1/14-4263 було надано відповідь листом від 04.10.2023 № 2000-1102-8/39986. При цьому представником відповідача вказано, що у зазначеному листі позивача було повідомлено про те, що відповідно до пункту 18 частини 2 статті 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV органи Пенсійного фонду зобов`язані перевіряти цільове використання коштів Пенсійного фонду України. Дія Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V поширюється на сферу, пов`язану зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. На перевірки з питань цільового використання коштів Пенсійного фонду України дія Закону України № 877-V не поширюється. Результати перевірок цільового використання коштів Пенсійного фонду України оформлюються актом довільної форми. Питання виплати пенсій особам, засудженим до обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, регулюються вимогами статті 48-1 Закону №1058-ІV та вимогами Порядку перерахування Пенсійним фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні, та їх використання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №269 (зі змінами).

Представником відповідача зазначено, що відповідно до поштового повідомлення лист від 04.10.2023 № 2000-1102-8/39986 отримано установою 09.10.2023.

Під час розгляду справи зі змісту наданих представником відповідача пояснень встановлено, що подальшого оскарження акту перевірки від 15.09.2023 № 130 не було, тому на адресу установи рекомендованим листом з повідомлення було направлено претензійного листа від 08.11.2023 № 2000-1102-8/160855 щодо накладання штрафу відповідно до п. 11 ст.106 Закону № 1058-ІV у розмірі 50536,45 грн за неповернення сум пенсійних виплат у розмірі 50536,45 грн. Відповідно до поштового повідомлення претензійний лист отримано установою 14.11.2023.

Однак, Державною установою «Диканівська виправна колонія (№12)» листом від 21.11.2023 № 1/9-5106/Тм (вх. від 30.11.2023 № 54889/8) повідомлено про незгоду з накладанням штрафу та про те, що адміністрація установи буде звертатись до суду.

Позивач, вважаючи зазначений акт та нарахування відповідачем штрафних санкцій протиправними звернувся до суду із позовом у цій справі.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них суд зазначає таке.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №№1058-IV).

Положеннями статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 48 Закону №1058-IV визначено, що під час перебування пенсіонера на повному державному утриманні у відповідній установі (закладі) йому виплачується 25 відсотків призначеної пенсії. У випадках, якщо розмір його пенсії перевищує вартість утримання, виплачується різниця між пенсією і вартістю утримання, але не менше 25 відсотків призначеної пенсії.

Виплата пенсії з урахуванням положень цієї статті здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому пенсіонер зарахований на повне державне утримання.

Згідно із приписами ст. 48-1 Закону №1058-IV виплата особам, засудженим до обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, призначених пенсій здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на рахунок установи за місцем відбування покарання.

Із пенсій засуджених до обмеження волі або позбавлення волі на певний строк відшкодовуються витрати на їх утримання в установах виконання покарань в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому не менш як 50 відсотків пенсії зараховуються установою за місцем відбування покарання на особовий рахунок засудженого.

Механізм перерахування органами Пенсійного фонду України або структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утриманні (далі - установи), та їх використання визначає Порядок №269.

Пунктами 2, 3 Порядку №269 передбачено, що адміністрація установи надсилає у триденний строк після взяття особи на повне державне утримання органам Пенсійного фонду України або структурним підрозділам з питань соціального захисту населення за місцем перебування особи, одного із батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників (далі - законний представник) на обліку (отримання допомоги, пенсії) та за місцезнаходженням установи відповідне повідомлення, до якого додає:

1) довідку про зарахування особи на повне державне утримання;

2) письмову заяву особи чи її законного представника або письмову заяву адміністрації установи, погоджену органом опіки та піклування (якщо опіку чи піклування над особою здійснює установа), про перерахування установі різниці (за формою згідно з додатком 1):

між сумою призначеної їй пенсії та сумою пенсії, яка виплачується такій особі та непрацездатним членам її сім`ї відповідно до частин першої, другої і абзацу другого частини четвертої статті 48 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частини першої статті 88 Закону України "Про пенсійне забезпечення", частин першої, другої і п`ятої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", - органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням установи;

між розміром призначеної державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і розміром державної соціальної допомоги, яка виплачується таким особам відповідно до частин першої і четвертої статті 13 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", частини третьої статті 10 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", - структурному підрозділу з питань соціального захисту населення;

3) довідку про вартість утримання особи в установі.

Орган Пенсійного фонду України або структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за місцем перебування у них особи на обліку (отримання допомоги, пенсії) надсилає в десятиденний строк після надходження від установи повідомлення про взяття особи на повне державне утримання органу Пенсійного фонду України або структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцезнаходженням установи пенсійну (особову) справу такої особи.

За змістом пункту 4 Порядку №269 на підставі документів, що надійшли відповідно до пунктів 2 і 3 цього Порядку, видається у п`ятиденний строк за місцезнаходженням установи або за місцем перебування законного представника на обліку (отримання допомоги):

органом Пенсійного фонду України - розпорядження з визначенням суми, яку необхідно виплатити особі і непрацездатним членам її сім`ї згідно з частинами першою, другою і абзацом другим частини четвертої статті 48 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частиною першою статті 88 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та частинами першою, другою і п`ятою статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і суми, яку необхідно перерахувати установі згідно з частинами третьою і четвертою статті 48 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частиною четвертою статті 88 Закону України "Про пенсійне забезпечення", частинами третьою і п`ятою статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Після видачі зазначених розпоряджень орган Пенсійного фонду України або структурний підрозділ з питань соціального захисту населення робить відповідний запис у пенсійній (особовій) справі особи та до 20 числа місяця, за який проводиться виплата, перераховує кошти установі.

Положеннями пункту 6 Порядку №269 визначено, що адміністрація установи, зокрема, у разі:

- переведення особи до іншої установи - надсилає у триденний строк з дати переведення особи копію відповідного наказу (витягу з наказу) установи із зазначенням такої дати органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням установи або структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем перебування особи (законного представника) на обліку (отримання допомоги), який видає розпорядження про припинення перерахування частини пенсії або державної соціальної допомоги установі з наступного дня після переведення з подальшою їх виплатою в установленому порядку;

- тимчасового переміщення (евакуації) особи під час дії надзвичайного або воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях - надсилає у триденний строк з дати вибуття особи копію наказу про тимчасове переміщення (евакуацію) осіб із списками, що є його невід`ємною частиною, із зазначенням дати переміщення (евакуації) особи органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням установи або структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем перебування особи (законного представника) на обліку (отримання допомоги), який видає розпорядження про припинення перерахування частини пенсії або державної соціальної допомоги установі за весь період відсутності особи (з дати вибуття до дати повернення включно) з подальшою їх виплатою в установленому порядку.

Положеннями п. 8 Порядку №269 передбачено, що зарахування та використання коштів, що перераховані установам, здійснюється згідно з вимогами бюджетного законодавства для поліпшення умов перебування осіб в установах. Перелік товарів, робіт і послуг, на закупівлю яких спрямовуються зазначені кошти, затверджується Мінсоцполітики.

Згідно із приписами п. 10 Порядку №269 відповідальність за своєчасне подання документів для призначення (перерахунку) пенсії або державної соціальної допомоги, переведення їх виплати за новим місцем проживання особи покладається на адміністрацію установи, в якій перебуває чи перебувала така особа.

Судовим розглядом справи зі змісту наданих сторонами пояснень встановлено, що під час проведення відповідачем перевірки позивача останнім в акті від 15.09.2023 року №130 зафіксовано встановлення порушень, а саме:

- 8 випадків несвоєчасного повідомлення установою органу Фонду Україні: про зарахування пенсіонерів, засуджених до обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, чим порушено п. 2.2 Порядку Постанови № 269;

- 4 випадки не повідомлення адміністрацією установи органу Фонду України про переведення засуджених пенсіонерів до Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)», чим порушено п.п. 6.2 Порядку Постанови № 269 та перерахування коштів в сумі 50536,45 грн на рахунок Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)», чим порушено п.3 ст. 48-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (зі змінами) щодо зарахування установою коштів за місцем відбування покарання на особовий рахунок засудженого.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи представника позивача стосовно того, що в березні місяці з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» надійшла пенсія чотирьом засудженим, яка була зарахована на особові рахунки засуджених, що відбувають покарання в установі, у сумі 50536,45 грн, а саме: ОСОБА_4 (№ рахунку НОМЕР_1 від січня 2023 року) - 6139,70 грн; ОСОБА_5 (№ рахунку НОМЕР_2 від жовтня 2022 року) - 20622,066 грн; ОСОБА_9 (№ рахунку НОМЕР_3 від січня 2023 року) - 6350,71 грн; ОСОБА_7 (№ рахунку НОМЕР_4 від січня 2023 року) 17423,98 грн. Однак у зв`язку з винятковими обставинами, передбаченими ст. 93 Кримінально - виконавчим кодексом України та у відповідності до нарядів на переміщення засуджених виданих Північно-східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань міністерства юстиції, вказані засуджені 28.02.2023 тимчасово були переведені до Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» та 01.04.2023 року повернулись назад до державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)». В свою чергу у відповідності і в терміни передбачені Порядком перерахування Пенсійним фондом України або органами праці та соціального захисту населення коштів установам (закладам), у яких особи перебувають на повному державному утримані, та їх використання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №269 (зі змінами), Державною установою «Диканівська виправна колонія (№12)» листами від 30.03.2023 року №1/9-1260/Тм, 21.03.2023 року №1/9-1107/Тм, 30.03.2023 року №1/9- 1258/Тм, 30.03.2023 року №1/9-1259/Тм, було повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо переведення зазначених вище осіб до державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)».

Вказане, на думку представника позивача, є свідченням того, що висновок в акті №130 від 15.09.2023 щодо неповідомлення установи органу Пенсійного Фонду України про переведення засуджених пенсіонерів до Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» не відповідає дійсності.

При цьому представником позивача зазначено, що пенсія, яка надійшла, зазначеним вище засудженим у відповідності до наказу Міністерства юстиції України №1782/5 від 23.08.2013 «Про затвердження Порядку обліку особистих грошей, цінностей і речей осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, а також виданого їм речового майна», за платіжними дорученнями № 384 від 21.03.2023 року, № 419 від 29.03.2023 року, № 420 від 29.03.2023 року, № 421 від 29.03.2023 року, була направлення до Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» та зарахована на їх особові рахунки. Підтверджуючи документи, щодо перерахування пенсії засудженим були надані в ході перевірки

Однак, як зазначено представником позивача, зазначені доводи та надані докази Головним управлінням Пенсійного фонду України не було взято до уваги.

Також представником позивача вказано, що кошти щодо виплати пенсії засудженим а саме: ОСОБА_4 - 6139,70 гри., ОСОБА_5 - 20622,066 грн., ОСОБА_9 - 6350,71 гри., ОСОБА_7 17423,98 грн. перераховані Державною установою «Диканівська виправна колонія (№12)» надійшли до Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)» в повному обсязі у сумі 50536,45 грн, про що свідчить лист від 27.09.2023 року №3/9-1601/Мр Державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)», що є свідченням використання коштів, які надійшли від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12) виключно за цільовим призначенням коштів Фонду а саме на виплату пенсії засудженим.

Під час розгляду справи зі змісту поданого до суду представником відповідача відзиву на позов встановлено доводи стосовно того, що під час проведення перевірки на письмовий запит управління контрольно-перевірочної роботи щодо отримання листів установи про переведення засуджених до іншої установи від 21.03.2023 № 1/9-1107/Тм, від 30.03.2023 № 1/9-1258/Тм, № 1/9-1259/Тм, № 1/9-1260/Тм, управлінням з питань виплат головного управління службовими записками від 03.10.2023 та 04.10.2023 надана інформація про те, що лист від 21.03.2023 № 1/9-1107/Тм про переведення ОСОБА_7 до головного управління надійшов 31.03.2023 вх. № 12297/8, а листи від 30.03.2023 № 1/9-1258/Тм, № 1/9-1259/Тм, № 1/9-1260/Тм не надходили.

Суд зазначає, що під час розгляду справи представником позивача в супереч приписами ч.1 ст. 77 КАС України, якою передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, не надано до суду доказів направлення листів від 30.03.2023 року №1/9-1260/Тм, від 21.03.2023 року №1/9-1107/Тм, від 30.03.2023 року №1/9-1258/Тм, від 30.03.2023 року №1/9-1259/Тм до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо переведення зазначених вище осіб до державної установи «Холодногірська виправна колонія (№18)».

Відтак фактично матеріали справи не містить підтвердження направлення листів від 30.03.2023 року №1/9-1260/Тм, №1/9-1258/Тм, №1/9-1259/Тм.

Крім того, суд зазначає, що з огляду на дати вказаних листів (30.03.2023 року та 21.03.2023 року) та враховуючи дату переведення вказаних засуджених (28.02.2023 року) останні позивачем сформовано із порушенням визначеного положеннями як п. 6.2 так і п. 6.5 Порядку №269 триденного строку.

Отже, доводи представника позивача в цій частині не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Також суд зазначає, що посилання представника позивача на обставини направлення отриманих від відповідача коштів стосовно певних засуджених до іншої установи не можуть вважатися судом належним доказом дотримання позивачем вимог чинного законодавства, оскільки Порядком №269 визначено чіткий порядок дій установ та відповідача у випадках прибуття, вибуття та переведення певної категорії осіб, тоді як вчинення позивачем такого перенаправлення коштів відбулось не уповноваженою на такі дії особою.

Крім того, суд зазначає, що посилання представника позивача на положення наказу Міністерства юстиції України від 23.08.2013 № 1782/5 «Про затвердження Порядку обліку особистих грошей, цінностей і речей осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах, а також виданого їм речового майна» не є доречними, оскільки у ситуації, яка виникла між сторонами, грошові кошти були направлені відповідачем вже після вибуття засуджених пенсіонерів до іншої установи, а не обліковувались на особових рахунках таких пенсіонерів до дати вибуття останніх до іншої установи.

Отже, суд приходить до висновку про те, що перерахування позивачем коштів Пенсійного фонду України в сумі 50536,45 грн на рахунок в Державній установі «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» здійснено без дотримання норм діючого законодавства.

Відтак доводи представника позивача в цій частині не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Також під час розгляду справи судом встановлено доводи представника позивача стосовно того, що акт перевірки містить в собі зазначення про вісім випадків несвоєчасного повідомлення установою відповідача про переведення засуджених пенсіонерів до іншої установи, але не зазначено в який період і які саме повідомлення були несвоєчасно відправлені до відповідача, що свідчить про необґрунтованість посилання на порушення норм зазначених в акті. При цьому представником позивача у позовній заяві вказано на обставини запровадження в країні воєнного стану з огляду на збройну агресію російської федерації. З огляду на вказані обставини представником позивача наголошено на обставинах того, що Харківська міська територіальна громада включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, у зв`язку з чим працівники позивача працюють в штатному режимі, але з урахуванням вказаних обставин (відключення електропостачання, повітряні тривоги тощо), іноді унеможливлюється надання інформації в терміни, передбачені чинним законодавством.

Надаючи оцінку вказаним доводам представника позивача суд зазначає, що зі змісту акту №130 від 15.09.2023 року вбачається зазначення про те, що наступні засуджені: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 прибули до установи 30.08.2022 року, а повідомлення стосовно їх зарахування було надіслане листом від 11.01.2023 № 1/9-147/ТМ (вх. від 19.01.2023 № 2131/8). Також вказано, що засуджений ОСОБА_8 прибув до установи 09.01.2023, а повідомлення стосовно нього було надіслане листом від 03.02.2023 № 1/9-488/Тм (вх. від 15.02.2023 № 5479/8).

Відтак суд доходить висновку про необґрунтованість доводів представника позивача стосовно відсутності в акті перевірки зазначення про те в який період і які саме повідомлення були несвоєчасно відправлені до відповідача.

Також суд зазначає, що матеріали справи не містять в собі доказів неможливості позивача здійснити своєчасне направлення до відповідача вказаного повідомлення або існування у позивача певних перешкод у здійсненні таких дій. Натомість посилання на обставини запровадження воєнного стану в країні не можуть вважатися судом належним доказом відсутності реальної можливості вчинення таких дій.

Відтак доводи представника позивача в цій частині не можуть вважатися судом належними та обґрунтованими.

Також суд зазначає, що у позовній заяві представником позивача наведено доводи стосовно того, що відповідачем було допущено ряд порушень під час проведення перевірки, а саме не враховано пояснень наданих в.о. головного бухгалтера ОСОБА_10 від 15.09.2023 року №1/9-4015/Гм, не внесено запис до журналу реєстрації заходів державного контролю, акт №130 від 15.09.2023 року був наданий для підписання лише 26.09.2023 року, що суттєво порушує норми діючого законодавства.

Надаючи оцінку вказаним доводам суд зазначає, що зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що перевірка відповідачем була проведена відповідно до приписів п.18 ч.2 ст. 64 Закону №1058-IV, згідно із якою Виконавча дирекція Пенсійного фонду зобов`язана перевіряти цільове використання коштів Пенсійного фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій, а не як помилково вважає позивач в порядку Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V, яким визначено правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відтак доводи представника позивача в цій частині не можуть вважатися судом обґрунтованими та доведеними.

Також суд зазначає, що в іншій частині доводи представника позивача не можуть вважатися належним доказом порушення порядку проведення перевірки. Крім того, представником відповідача у поданому до суду відзиві на позов вказано на обставини надання позивачу відповіді після отримання заперечень на акти перевірки, що під час розгляду справи не було спростовано.

Крім того, суд зазначає, що акт перевірки є фактично носієм доказової інформації про виявлені перевіряючим органом порушення вимог законодавства та обов`язковим документом, на підставі якого органом може бути прийняте відповідне рішення.

Таким чином відповідачем, зокрема, у акті здійснюється фіксація встановлених перевіркою обставин та висновків.

При цьому, оцінка висновків акту перевірки здійснюється судом в рамках вирішення спору про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на підставі такого акту.

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування акту перевірки з питань використання коштів Пенсійного фонду України ДУ "Диканівська виправна колонія (№12)" від 15.09.2023 року №130 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Водночас з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та висновки суду наведені вище підстави для визнання протиправним нарахування позивачу штрафних санкцій у розмірі 50536,45 грн, зазначених в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.11.2023 року №2000-1102-8/160855, у суду відсутні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Державної установи "Диканівська виправна колонія (№12)".

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної установи "Диканівська виправна колонія (№12)" (вул. Лелюківська, 1, м. Харків, 61030) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м-н Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування акту, визнання протиправним нарахування штрафних санкцій - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.