Справа № 340/10470/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2024 року м. Дніпросправа № 340/10470/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року (суддя Пасічник Ю.П.) в справі №340/10470/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 015143 від 12 грудня 2023 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо обов`язку позивача як власника транспортного засобу із встановлення цифрового тахографу на автомобілях внутрішніх вантажних перевезень, адже статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» прямо не встановлено такого обов`язку перевізника.

Посилання на Інструкцію, затверджену наказом МТЗУ № 385 від 24 червня 2020 року, вважає необґрунтованим, адже п. 3.3 цієї інструкції не визначає обов`язок перевізників встановлювати цифровий тахограф, а стосується порядку експлуатації вже встановлених тахографів.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 жовтня 2023 року посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області на а/д М-28, Одеса-Южне, км 23+200 проводилась рейдова перевірка.

Під час перевірки зупинений належний позивачеві транспортний засіб марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що здійснював перевезення вантажу (ТТН від 13 жовтня 2023 року №111) під керуванням водія ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 13 жовтня 2023 року та встановлено порушення, яке полягало у відсутності обов`язкових документів, передбачених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», - відсутність особистої картку водія ОСОБА_2 та роздруківки даних роботи цифрового тахографу, що є порушенням положень наказу МТЗУ №385 від 24 червня 2010 року.

16 листопада 2023 року на адресу позивача відповідачем направлено повідомлення про розгляд 28 листопада 2023 року справи про скоєне порушення автотранспортного законодавства, яка розглянута 12 грудня 2023 року, зважаючи на клопотання позивача.

12 грудня 2023 року відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ015143, якою до позивача на підставі ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000 грн.

Враховуючи законодавчо встановлений обов`язок водіїв транспортних засобів, які обладнані цифровими тахографами, надавати інспектору для контролю картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа, а також обов`язок автоперевізників здійснювати періодичний контроль за належним використанням водіями карток водія до цифрового тахографу шляхом зберігання впродовж 12 місяців роздруківок даних роботи цифрового тахографу, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме автомобільний перевізник несе відповідальність за належне використання водіями індивідуальної контрольної книжки водія або протоколу перевірки та адаптації тахографа, відсутність яких є підставою для застосування до автоперевізника адміністративно-господарського штрафу.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в ході перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення внутрішніх перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом 13 жовтня 2023 року на автодорозі М-28, Одеса-Южне, км 23+200 посадовою особою відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № АР017527, яким встановлено, що під час перевірки транспортного засобу марки MAN з напівпричепом, номерні знаки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію - НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , водій ОСОБА_2 , який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , встановлено порушення ст. ст. 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині відсутності обов`язкових документів (особистої картки водія ОСОБА_2 та роздруківки даних роботи цифрового тахографу), що є порушенням положень наказу МТЗУ №385 від 24 червня 2010 року.

Водій ОСОБА_2 ознайомлений з актом та іншими складеними під час перевірки документами.

Постановою начальника відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Романенка В.В. від 12 грудня 2023 року № ПШ 015143 з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 стягнуто адміністративно-господарський штраф в сумі 17 000,00 грн на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, а саме «відсутня особиста картка водія ОСОБА_2 (відсутня роздруківка даних роботи цифрового тахографа за 13.10.2023) відповідно до Наказу МТЗУ № 385 від 24.06.2010)».

Спірним під час апеляційного перегляду справи є правомірність застосування адміністративно-господарського штрафу.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ).

Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За змістом частини сімнадцятої статті 6 Закону № 2344-ІІІ рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ встановлено перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Так, частиною першою - другою статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

07 вересня 2005 року Верховною Радою України прийнято Закон України від №2819-ІV «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)» (норми якого набрали чинності з 11 жовтня 2005 року (далі - Закон №2819-ІV)), згідно з яким Україна приєдналася до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), укладеної 01 липня 1970 року в м. Женева.

На виконання вимог Закону №2819-ІV прийнято низку нормативно-правових актів, зокрема, 11 липня 2007 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №914 «Про виконання Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)», якою, зокрема, Міністерство транспорту і зв`язку визначено органом, що забезпечує надання інформації з питань обладнання транспортних засобів, які призначаються для міжнародних автомобільних перевезень (далі - транспортні засоби), контрольними приладами (тахографами) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв. Також, разом з іншими суб`єктами владних повноважень указане Міністерство було зобов`язане визначити вимоги, яким повинні відповідати ці прилади, а також порядок їх використання, а також розробити і подати у двомісячний строк Кабінетові Міністрів України пропозиції щодо обладнання транспортних засобів такими приладами.

Міністерством транспорту та зв`язку України наказом від 24 червня 2010 року № 385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція № 385) та наказом від 07 червня 2010 року № 340 затверджене Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення № 340).

За правилами пункту 1.3 Інструкції №385 її положення поширюються на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Водночас, за визначенням, наведеним у пункті 1.4. Інструкції №385 перевізники - це суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

Пунктом 1.1. Положення № 340 передбачено, що це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух».

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ) (пункт 1.3 Положення № 340). Вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами (пункт 6.1. Положення №340).

За умовами пункту 6.3 Положення № 340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Пунктом 4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку від 07 червня 2010 року № 40, передбачено, що пункт 6.1. Положення № 340 (щодо обладнання вантажних автомобілів тахографами) набирає чинності з 01 червня 2015 року.

Отже, з 01 червня 2015 року набула чинності вимога щодо наявності тахографа у транспортному засобі при виконанні внутрішніх перевезень вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 т до 12 т. У разі відсутності такого пристрою, водій повинен мати індивідуальну контрольну книжку водія.

Відтак, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти уповноваженим особам документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. До документів для здійснення внутрішніх перевезень обов`язковими є картка водія у випадку обладнання транспортного засобу тахографом або індивідуальна контрольна книжка водія, завдяки якій здійснюється державний контроль за додержанням водієм режиму праці та відпочинку у випадку відсутності тахографа. Уповноважені особи мають право перевіряти наявність вказаних документу під час здійснення як міжнародних, так і внутрішніх перевезеннях.

Аналогічний підхід щодо застосування наведених норм Інструкції № 385 та Положення № 340 викладено у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2023 року у справі № 440/17062/21, від 14 грудня 2023 року в справі № 340/5660/22.

У постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 820/4624/17 Верховний Суд зауважив, що положеннями статті 48 Закону № 2344-III визначено необхідність наявності як у перевізника, так і у водія, інших документів, передбачених законодавством, зокрема протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, які передбачені Інструкцією № 385 та Положенням № 340.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлена статтею 60 Закону № 2344-ІІІ, абзацом третім частини першої якої встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для здійснення внутрішніх перевезень обов`язковими документами є картка водія у випадку обладнання транспортного засобу тахографом або індивідуальна контрольна книжка водія, завдяки якій здійснюється державний контроль за додержанням водієм режиму праці та відпочинку у випадку відсутності тахографа. Уповноважені особи мають право перевіряти наявність вказаних документу під час здійснення як міжнародних, так і внутрішніх перевезень.

Враховуючи відсутність у водія під час рейдової перевірки особистої картки водія та роздруківки даних роботи цифрового тахографу, суд погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000,00 грн постановою №ПШ 015143 від 12 грудня 2023 року.

Доводи апелянта про помилковість висновку суду першої інстанції щодо обов`язку позивача як власника транспортного засобу із встановлення цифрового тахографу на автомобілях внутрішніх вантажних перевезень, адже статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» прямо не встановлено такого обов`язку перевізника, суд відхиляє, адже судом першої інстанції такий висновок не висловлювався, а зазначено, що склад правопорушення утворює відсутність у водія під час рейдової перевірки особистої картки водія та роздруківки даних роботи цифрового тахографу.

З аналогічних підстав (відсутність такого висновку у судовому рішенні) суд визнає необґрунтованими доводи апелянта про те, що п. 3.3 Інструкції № 385 не визначає обов`язок перевізників встановлювати цифровий тахограф, а стосується порядку експлуатації вже встановлених тахографів.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року в справі № 340/10470/23 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року в справі № 340/10470/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 10 липня 2024 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 10 липня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов