Справа № 640/4171/22
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року № 640/4171/22

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Національного банку України до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Національний банк України звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з даним позовом, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 07.12.2021 № 4247/7 про відмову у задоволенні скарги Національного банку України від 17.09.2021 № 18-0012/86935, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 24.09.2021 № СК -2047-21;

2) зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу Національного банку України від 17.09.2021 № 18-0012/86935, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.09.2021 № СК -2047-21.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м Києва від 7 лютого 2022 року, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Матеріали справи отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено судді Кочановій П.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 року прийнято до свого провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Міністерством юстиції України скаргу Національного банку від 17.09.2021 № 18-0012/86935, зареєстровану в Міністерстві юстиції України від 24.09.2021 № СК-2047-21, належним чином не розглянуто по суті, у відповідності до Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, а фактично залишено без розгляду, за відсутності на те підстав, передбачених Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що приватним нотаріусом Маматокою В.В. правомірно проведено оскаржувану реєстраційну дію, а тому відповідачем обґрунтовано відмовлено у задоволенні скарги позивача. При цьому, процедурні порушення вимог Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, на які посилається позивач, не можуть бути самостійною підставою для скасування законного та обґрунтованого наказу про відмову у задоволенні скарги Національного банку України.

Також, позивачем надано суду відповідь на відзив, в якому останній зокрема зазначив про те, що всупереч статті 28 Закону про державну реєстрацію приватним нотаріусом не була здійснена перевірка щодо відсутності/наявності боргу, оскільки під час здійснення реєстраційної дії, щодо припинення юридичної особи в матеріалах реєстраційної справи відсутня будь-яка довідка, що спростовує факт відсутності заборгованості.

Вважає, що в порушення вимог пункту 9 Порядку розгляду скарг колегія під час розгляду скарги по суті, не здійснила належної перевірки усіх обставин якими обґрунтовано скаргу.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до відомостей ЄДР 30.03.2021 року приватним нотаріусом Маматовою В.В. проведено реєстраційну дію № 023006465 «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її ліквідації», унаслідок якої було припинено ВАТ БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ» в результаті ліквідації.

Позивач, вважаючи протиправними дії приватного виконавця, звернувся до відповідача зі скаргою та просив скасувати оскаржувану реєстраційну дію. В обґрунтування своїх вимог зазначив, зокрема, що державна реєстрація проведена за наявності заборгованості з сплати податків і зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також страхових внесків до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування.

Центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції розглянувши скаргу Національного банку України від 17.09.2021 № 18-0012/86935, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 24.09.2021 за № СК-2047-21, на реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.03.2021 № 023006465 «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її ліквідації», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маматовою Вікторією Валеріївною щодо Відкритого акціонерного товариства БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 20023463) рекомендувала відмовити у задоволенні скарги Національного банку України від 17.09.2021 року на реєстраційну дію щодо Відкритого акціонерного товариства БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ» у зв`язку з тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маматовою Вікторією Валеріївною прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Міністерством юстиції України було прийнято наказ від 07.12.2021 №4247/7 про відмову у задоволенні скарги Національного банку від 17.09.2021 № 18-0012/86935 з підстав, зазначених у висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 19.11.2021 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №228 (далі - Положення №228), Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Закон з підпунктом 83-10 пункту 4 Положення №228, Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань розглядає відповідно до закону скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав територіальних органів Мін`юсту та приймає обов`язкові до виконання рішення.

Пунктом 10 Положення №228 визначено, що Мін`юст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Правові засади та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) (далі також - Закон №1952-IV) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (далі - Порядок №1127).

Порядок та процедура розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав визначено статтею 37 Закону №1952-IV та Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) (далі Порядок №1128).

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої, восьмої, дев`ятої, десятої статті 34 Закону №1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено у письмовій формі.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову в задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції;

б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації, зупинення розгляду документів;

в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором;

в-1) про усунення порушень, допущених державним реєстратором з визначенням строків виконання наказу;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи;

3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

5) є рішення цього органу з такого самого питання;

6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Пунктом 2 Порядку № 1128, в редакції, що діяла на час розгляду скарги, встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Частинами 1, 2, 3, 6, 7 статті 37 Закону зазначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України або до суду.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до суду.

Міністерство юстиції України розглядає:

1) скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України;

3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами.

Під час розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України здійснюється також перевірка відповідності законодавству у сфері державної реєстрації прав рішень, дій або бездіяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, що оскаржувалися до відповідного територіального органу.

Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації (крім рішень про державну реєстрацію прав), які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше шести місяців з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу:

про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав);

про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав);

про залишення скарги без розгляду по суті.

Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав без розгляду по суті, якщо:

1) встановлений цим Законом для подання скарги строк сплив до дня її подання;

2) Міністерством юстиції України, його територіальним органом за результатами розгляду скарги з такого самого питання вже приймалося рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні;

3) наявна інформація про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав;

4) скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав не порушено;

5) скаргу подано особою, яка не має на це повноважень;

6) скаржником подано до Міністерства юстиції України, його територіального органу заяву про залишення скарги без розгляду.

У разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають рішення про:

1) скасування рішення державного реєстратора, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України;

2) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором, або про зобов`язання державного реєстратора виправити допущену ним технічну помилку;

3) зобов`язання державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав усунути допущені ними порушення з визначенням строків виконання такого зобов`язання;

4) тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав Міністерством юстиції України або його територіальним органом, яким прийнято відповідне рішення, протягом п`яти робочих днів вирішується питання про передачу на розгляд іншого державного реєстратора документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора. У разі якщо інші державні реєстратори, які перебувають у трудових відносинах з відповідним суб`єктом державної реєстрації прав, відсутні або державним реєстратором є нотаріус, такі документи передаються до територіально найближчого суб`єкта державної реєстрації прав, що має не менше трьох державних реєстраторів, які мають доступ до Державного реєстру прав, або іншому нотаріусу (нотаріусам) за попереднім погодженням із ним (ними). У разі прийняття рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав стосовно нотаріуса такому нотаріусу забезпечується доступ до Державного реєстру прав у режимі тримання інформації для здійснення нотаріальної діяльності відповідно до закону;

5) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

6) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України за результатами розгляду відповідної скарги приймаються виключно Міністерством юстиції України.

У разі якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав виявлено порушення законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних чи юридичних осіб, Міністерство юстиції України, його територіальні органи вживають заходів для повідомлення про це правоохоронних органів.

Розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України Про звернення громадян.

Відповідно до пункту 9 Порядку №1128 під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Висновок комісії, на підставі якого суб`єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов`язково містить інформацію про те, що:

1) рішення, дії або бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації;

2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб`єктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (п.13 Порядку).

Згідно із пунктом 14 Порядку №1128 за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Судом установлено, що Постановою Правління Національного банку України від 13.03.2009 № 134 у ВАТ Банк «БІГ Енергія» призначена тимчасова адміністрація з 16.03.2009 року по 15.03.2010 року.

Постановою Правління від 24.02.2010 № 97 «Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Відкритого акціонерного товариства Банку «БІГ Енергія» з 01.03.2010 року відкликано банківську ліцензію та ініційована процедура ліквідації Банку, призначеного ліквідатором фізичну особу - незалежного експерта (за договором з Національним банком України) ОСОБА_1 .

28.01.2014 року між Банком в особі ліквідатора, ТОВ "Брокінвестгруп" як управителем та НБУ укладено договір про передавання в управління непроданих активів №33-Л, відповідно до предмета якого установник управління передає в управління управителеві активи, наявні на балансі установника управління на дату укладення цього договору, а управитель приймає в управління активи і зобов`язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів установника управління відповідно до переліку (реєстру) вимог кредиторів за рахунок активів.

У подальшому, рішенням Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 02.04.2015 № 127 затверджено ліквідаційний баланс, ухвалено поточний звіт ліквідатора та, із огляду на сплив строку, протягом якого мала бути завершена процедура ліквідації, завершено ліквідаційну процедуру ВАТ Банк «БІГ Енергія».

Як зазначав у скарзі до відповідача позивач, по ВАТ Банк «БІГ Енергія» обліковується податковий борг зі сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, зокрема, податкового боргу на суму 383 415, 24 грн та вимоги Пенсійного фонду в Рівненській області, які виникли у банка в зв`язку з заборгованістю із сплати страхових коштів на суму 7 771,74 грн.

При цьому, приватний нотаріус при вчиненні реєстраційної дії не врахував положення ст.28 Закону про державну реєстрацію, а саме, не здійснив перевірку відсутності податкового боргу, боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, заборгованості зі сплати страхових коштів до пенсійного фонду України та фондів соціального страхування

Таким чином, на думку позивача, незважаючи на наявність податкового боргу у банку, приватним нотаріусом протиправно була проведена державна реєстрація припинення Банку та внесено запис до ЄДР про державну реєстрацію припинення ВАТ Банк «БІГ Енергія» як юридичної особи в результаті ліквідації (реєстраційна дія від 30.03.2021 номер запису 023006465), що належним чином не досліджено відповідачем, розглядаючи скаргу.

Окрім цього, у скарзі позивач зауважував, що приватним нотаріусом проведено реєстраційну дію за відсутності подачі повного пакету документів ліквідатором для проведення оспорюваної реєстраційної дії, який передбачений у частинах 13 та 14 ст.17 Закону про державну реєстрацію, зокрема, було відсутнє повідомлення ліквідатора до Національного Банку України про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

Оскаржуючи наказ Міністерства юстиції України від 07.12.2021 № 4247/7 про відмову у задоволенні скарги Національного банку України у даній справі предмет спору фактично зводиться до незгоди позивача з аргументами відповідача у висновку по розгляду скарги щодо дій приватного нотаріуса при вчиненні реєстраційної дії припинення ВАТ Банк «БІГ Енергія».

Разом з тим, суд наголошує, що позивачем в порядку господарського судочинства були оскаржені дії та рішення ліквідатора відкритого акціонерного товариства банку «БІГ ЕНЕРГІЯ» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маматової Вікторії Валеріївни.

Зокрема, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 у справі № 910/2252/22, залишеним без змін постановою Північного господарського апеляційного суду від 27.06.2023 року, у задоволенні позову про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи (Банку) здійснену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маматовою Вікторію Валеріївною, № запису: 023006465 від 30.03.2021, та зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маматову Вікторію Валеріївну внести запис про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи (Банку) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, номер запису 023006465 від 30.03.2021 відмовлено.

Судами встановлено, що приписами пункту 3 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що ініційована до набрання чинності цим Законом процедура ліквідації банку здійснюється відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що процедура ліквідації Банку ініційована 01.03.2010 року, застосуванню підлягають приписи Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Завершення процедури ліквідації Банку здійснювалось у відповідності до вимог положення про застосування позивачем заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою правління позивача від 28.08.2001 № 369 (в редакціях, що діяли до 22.09.2012) (далі - Положення).

Пунктом 12.3 Положення визначено, що ліквідатор в остаточному звіті відображає проведену роботу щодо продажу та повернення активів банку з метою задоволення вимог кредиторів, зокрема зазначає загальний обсяг ліквідаційної маси на початок ліквідаційної процедури за початковим балансом і фактично спрямованої на задоволення вимог кредиторів, загальну суму заборгованості банку перед кредиторами за реєстром вимог кредиторів і суму незадоволених вимог кредиторів на кінець ліквідаційної процедури із зазначенням черги, а також повідомляє про те, що немає непроданих активів, або про те, що активи передані іншій юридичній особі, і робить висновок про потребу завершення ліквідації банку.

Відповідно до пункту 12.4 Положення, для затвердження ліквідаційного балансу і остаточного звіту ліквідатор подає до Національного банку такі документи:

- відомість накопичених оборотів за балансовими та позабалансовими рахунками за весь період ліквідації банку;

- інформацію про кошти, що надійшли та використані ліквідатором для задоволення вимог кредиторів і забезпечення здійснення ліквідаційної процедури банку;

- акти про приймання-передавання документів банку до відповідних архівів;

- перелік вимог кредиторів, які були включені до реєстру вимог і залишилися незадоволеними на час завершення ліквідаційної процедури банку (у разі передавання активів, які залишилися непроданими на час закінчення ліквідаційної процедури, в управління визначеній Національним банком юридичній особі);

- аудиторський висновок (звіт) аудиторської фірми щодо підтвердження достовірності, повноти та відповідності законодавству України ліквідаційного балансу або довідку (звіт) уповноваженого структурного підрозділу про перевірку діяльності ліквідатора (якщо в ліквідатора немає коштів на проведення аудиту);

- акт про передавання активів банку іншій юридичній особі.

Разом з ліквідаційним балансом надаються розшифровки за балансовими та позабалансовими рахунками з поясненнями, якщо за результатами ліквідації банку є залишки за активами та/або пасивами.

Так, відповідно до договору про передавання в управління непроданих активів від 28.01.2014 № 33-Л, відповідно до предмету якого установник управління передає в управління управителеві активи, наявні на балансі установника управління на дату укладення цього договору, а управитель приймає в управління активи і зобов`язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів установника управління відповідно до переліку (реєстру) вимог кредиторів за рахунок активів.

Рішенням позивача (комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем) від 02.04.2015 № 127, зокрема, вирішено: затвердити ліквідаційний баланс Банку; ухвалити остаточний звіт ліквідатора; процедуру ліквідації Банку вважати завершеною.

Пунктом 12.7 Положення передбачено, що ліквідатор протягом п`яти робочих днів після отримання рішення Комісії Національного банку про затвердження ліквідаційного балансу, погодження остаточного звіту ліквідатора:

- уживає заходів щодо закриття накопичувального рахунку банку;

- передає документи банку, які підлягають зберіганню, до архівних установ згідно з Переліком документів, що утворюються в діяльності Національного банку України та банків України, із зазначенням строків зберігання, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 08.12.2004 № 601 (z1646-04), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.12.2004 за № 1646/10245. Акти про приймання-передавання документів банку передаються ліквідатором відповідному структурному підрозділу Національного банку;

- звертається до державного реєстратора для внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення банку як юридичної особи внаслідок його ліквідації в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (755-15 ).

Ліквідатор надає Національному банку копію повідомлення про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи не пізніше наступного робочого дня з дати його отримання.

Судами в рамках справи № 910/2252/22 викладено висновок, що ліквідатор на виконання пункту 12.7 Положення, після отримання рішення позивача (комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем) від 02.04.2015 № 127, звернувся до приватного нотаріуса з метою здійснення державної реєстрації припинення юридичної особи (Банку), в результаті чого приватним нотаріусом правомірно здійснена реєстраційна дія припинення ВАТ Банк «БІГ Енергія».

Відповідно до ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд також звертає увагу, що відповідачем у висновку за результатом розгляду скарги позивача зазначено, що доводи скаржника щодо наявності заборгованості із сплати податків і зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування не знайшли свого підтвердження в ході колегіального розгляду та були спростовані відомостями ЄДР щодо Банку. Крім того, за результатом перевірки відомостей, які містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень та відомостей вкладки «АСВП» у ЄДР Колегією встановлено відсутність відомостей про відкриті виконавчі провадження щодо ВАТ БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ».

Посилання позивача на наявність боргу відповідно до довідок податкового органу від 23.12.2019 № 1614/26-15-10-06-16 та від 28.03.2019 №56503/10/26-15-17-05-17 є неприйнятними, оскільки перевірка посилань позивача у скарзі здійснена відповідачем вже в 2021 році.

Таким чином, під час розгляду даної справи позивачем не спростовано висновків Міністерства юстиції України та не надано доказів на підтвердження аргументів щодо наявності податкового боргу станом на час розгляду скарги.

Окрім цього, суд зазначає, що пунктом 9.8 договору про передавання в управління непроданих активів від 28.01.2014 № 33-Л визначено, що після завершення процедури ліквідації установника управління та виключення з державного реєстру банків і єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців цей договір продовжує свою дію, а за сторонами зберігаються їх права та обов`язки.

Підсумовуючи викладене, суд не вбачає порушень відповідачем пункту 9 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті, натомість Міністерство юстиції України здійснило належну перевірку усіх обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду.

Отже, оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 07.12.2021 № 4247/7 про відмову у задоволенні скарги Національного банку України від 17.09.2021 № 18-0012/86935, є правомірним та не підлягає скасуванню.

Як наслідок, похідна вимога про зобов`язання Міністерства юстиції України повторно розглянути скаргу Національного банку України від 17.09.2021 № 18-0012/86935, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.09.2021 № СК -2047-21, є безпідставною та не підлягає задоволенню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Національного банку України до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 11.07.2024 року.

Суддя Кочанова П.В.