Справа № 500/2842/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2842/24

08 липня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 квітня 2024 року надав позивачу лист за №1900-0207-8/18684 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу для призначення пенсії до якої приєднав копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за № 03 від 16.04.2024 року.

Як вбачається із наведеного рішення, із мотивів наявності скорочень ініціалів позивача в архівній довідці № 358 від 17.05.2023 року відповідач не зарахував до страхового стажу позивача період його роботи в колгоспі ім. Маяковського із 01.04.1986 по 06.07.1994 року унаслідок чого зменшив його страховий стаж на 8 років 3 місяці 6 днів.

Будучи незгідним із таким рішенням, позивач 17.04.2024 року вдруге звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії але 29 квітня 2024 року йому знову вручили лист за №1900-0207-8/20834 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу для призначення пенсії до якої приєднано копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Івано - Франківській області за № 03 від 25.04.2024 року.

Із вказаного рішення вбачається, що співвідповідач пославшись на ті ж самі підстави що і у попередньому рішенні (відсутність повних ініціалів позивача в архівній довідці № 358 від 17.05.2023) знову не провів розрахунку періодів роботи по трудовій книжці зарахувавши лише 24 роки 11 місяців і 8 днів.

Вказана протиправна бездіяльність відповідачів, яка виразилась у безпідставній відмові у призначенні пенсії з дня звернення за пенсією по надуманих та формальних причинах, спонукала позивача звернутись до суду за захистом своїх соціальних прав.

Ухвалою суду від 08.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 29.05.2024 року. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

19.04.2024 Позивач первинно звернувся із заявою до сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії за віком.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 "Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, з 01.04.2021 органами Пенсійного фонду застосовується принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення (перерахунки) пенсій.

Нова технологія передбачає опрацювання заяв про призначення (перерахунки) пенсій бекофісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

За заявою Позивача, засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії.

Згідно з наданими документами, страховий стаж Позивача становить 24 роки 11 місяців 8 днів.

17.04.2024 Позивач повторно звернувся із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області від 25.04.2024 відмовлено Позивачу в призначенні пенсії в зв`язку з недостатністю страхового стажу.

Страховий стаж Позивача становить 24 роки 11 місяців 8 днів.

До страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі згідно довідки № 240 від 17.04.2024, оскільки ім`я та по батькові в первинних документах значиться в скороченій формі.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 01.01.2024 по 31.12.2024 - не менше 31 рік.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

При зверненні із заявою для призначення пенсії Позивачем надано архівну довідку «Трудового архіву Гусятинської селищної ради» № 240 від 17.04.2024, про встановлений і вироблений мінімум трудової участі в господарстві, однак ім`я та по батькові в первинних документах значиться в скороченій формі.

Також представник відповідача звернув увагу, що в довідці зазначено, що Позивачу в 1986 році встановлений мінімум трудової участі 260 людиноднів, а фактично відпрацьовано 242,5 та у 1995 році встановлений мінімум трудової участі 200, а фактично відпрацьовано тільки 2 дні.

На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 29.05.2024 року. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові.

20.05.2024 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Також, 29.05.2024 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 09 травня 2024 року виповнилось 60 років проте він завчасно, 9 квітня 2024 року звернувся до Гусятинського відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Тернопільській області із заявою для призначення йому пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1788-XII.

У відповідності до записів у своїй трудовій книжці, які позивач також підтвердив архівними довідками та виписками, його загальний страховий стаж становить більше 33 років (33 роки 2 місяці 14 днів).

Подані позивачем документи відповідач прийняв проте, 17 квітня 2024 року надав позивачу лист за №1900-0207-8/18684 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу для призначення пенсії до якої приєднав копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за № 03 від 16.04.2024 року.

Як вбачається із наведеного рішення, із мотивів наявності скорочень ініціалів позивача в архівній довідці № 358 від 17.05.2023 року відповідач не зарахував до страхового стажу позивача період його роботи в колгоспі ім. Маяковського із 01.04.1986 по 06.07.1994 року унаслідок чого зменшив його страховий стаж на 8 років 3 місяці 6 днів.

Будучи незгідним із таким рішенням, позивач 17.04.2024 року вдруге звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії але 29 квітня 2024 року йому знову вручили лист за №1900-0207-8/20834 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу для призначення пенсії до якої приєднано копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Івано - Франківській області за № 03 від 25.04.2024 року.

Із вказаного рішення вбачається, що співвідповідач пославшись на ті ж самі підстави що і у попередньому рішенні (відсутність повних ініціалів позивача в архівній довідці № 358 від 17.05.2023) знову не провів розрахунку періодів роботи по трудовій книжці зарахувавши лише 24 роки 11 місяців і 8 днів.

Вказана протиправна бездіяльність відповідачів, яка виразилась у безпідставній відмові у призначенні пенсії з дня звернення за пенсією по надуманих та формальних причинах, спонукала позивача звернутись до суду за захистом своїх соціальних прав.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, для визначення наявного трудового стажу для призначення пенсій використовуються записи в трудовій книжці і лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж може встановлюватися на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як видно з матеріалів справи, а саме відповідно до трудової книжки, яка містить повну інформацію про всі періоди трудової діяльності позивача, у тому числі й період із 01.04.1986 по 06.07.1994 року, а тому загальний страховий стаж позивача має обраховуватись саме за записами трудової книжки, а не з архівних довідок.

Крім цього, у відповідності до чинного трудового та пенсійного законодавства, підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи особи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудових книжок, архівних довідок та інших документах.

Недоліки записів у архівних довідках не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у довідці.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Отже, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Таким чином, виявлені територіальним органом Пенсійного фонду України недоліки у заповненні трудової книжки, при дотриманні усіх вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, переведення, звільнення з роботи тощо), не є підставою для не зарахування спірних періодів до стажу роботи.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за № 03 від 16.04.2024 та Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області за №03 від 25.04.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком не відповідає передбаченим частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1211.20 грн. згідно квитанції від 01.05.2024 року.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області за №03 від 16.04.2024 та Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області за №03 від 25.04.2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період роботи в колгоспі ім. Маяковського із 01.04.1986 по 06.07.1994 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.04.2024 року про призначення пенсії за віком, прийнявши відповідне рішення, з врахуванням правових висновків, зазначених судом у рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 10 липня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.