Справа № 320/26418/24
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в частині

в адміністративній справі

10 липня 2024 року м. Київ № 320/26418/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Щавінський В.Р., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність та відмову Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації щодо видачі довідки ОСОБА_1 ;

- визнати факт наявності у ОСОБА_1 права на отримання довідки про самостійне виховання та утримання малолітнього сина та зобов`язати Службу у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації видати таку довідку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з вересня 2022 року Службою у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної у місті Києві адміністрації обліковується малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на постійній основі проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Стверджує, що відповідач неодноразово долучалась до врегулювання конфліктних ситуацій між батьком ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_3 , наглядова справа містить низку документів, якими встановлювався факт проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово перевірялось дотримання санітарних умов проживання дитини з батьком, неодноразово перевірялись можливості Позивача належно утримувати та виховувати дитину самостійно.

Вказав, що станом на дату звернення до Відповідача із заявою про видачу Позивачу довідки про факт самостійного виховання та утримання малолітнього сина, вже існував факт набрання законної сили рішенням Деснянського районного суду міста Києва про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Рішення суду вже було виконано органом РАЦС, реєстрацію шлюбу припинено.

Зазначив, що станом на дату звернення до Відповідача із заявою про видачу Позивачу довідки про факт самостійного виховання та утримання малолітнього сина, вже існував факт укладеного та виконуваного батьками Договору про визначення місця проживання дитини, здійснення та виконання батьківський прав та обов`язків від 12.12.2023, згідно положень якого, зокрема і пункту 2.5 визначено одноосібне утримання Позивачем малолітнього сина, який проживає разом з ним. До того ж, положеннями пункту 11 Договору визначено, що батьки свідомо та відповідально склали цей Договір, який зобов`язуються виконувати у зафіксованих межах.

Позивач наголошує, що про вказані обставину Відповідачу було відомо станом на дату розгляду заяви, відтак, на думку позивача, висновок про факт одноосібного виховання та утримання був очевидний та підтверджений документально.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви суддя приходить до висновку, що вимога позивача щодо визнання факту наявності у ОСОБА_1 права на отримання довідки про самостійне виховання та утримання малолітнього сина не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Таким чином, під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Із змісту вимог позовної заяви вбачається, що позивач, просить суд встановити факт наявності у ОСОБА_1 права на отримання довідки про самостійне виховання та утримання малолітнього сина Тобто, в межах даної позовної заяви позивач просить суд виключно встановити факти, що мають юридичне значення.

У частині першій статті 1 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, враховуючи вищезазначене, суддя приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога про встановлення факту, який має юридичне значення не пов`язані із захистом його прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а стосується захисту приватних інтересів та підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Зважаючи на предмет позову та беручи до уваги суб`єктний склад учасників спірних правовідносин, даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог щодо визнання факту наявності у ОСОБА_1 права на отримання довідки про самостійне виховання та утримання малолітнього сина.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КАС України копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 170, 248, 256 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог щодо визнання факту наявності у ОСОБА_1 права на отримання довідки про самостійне виховання та утримання малолітнього сина.

Копію ухвали надіслати (видати) позивачеві (його представнику), разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. Суддя Щавінський В.Р.