Справа № 400/10478/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/10478/23

Головуючий в І інстанції: Птичкіна В.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 25.03.2024 р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області № 72 від 02.08.2023 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2023 року по справі № 400/5460/22;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області провести перерахунок та виплату з 01.01.2022 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївський області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання та встановленого рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року по справі № 400/106/21 страхового суддівського стажу 36 років.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року скасовано, справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення в установленому відповідними положеннями КАС України питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі.

Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області повністю усунуто допущені ним порушення прав позивача за період з 01.08.2023 року, а за період з 01.01.2022 року в частині нарахування довічного грошового утримання, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року закрито провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області від 02.08.2023 року № 72 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2023 року у справі № 400/5460/22;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області провести ОСОБА_1 перерахунок з 01.01.2022 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївський області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання та встановленого рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року у справі № 400/106/21 страхового суддівського стажу 36 років;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області провести ОСОБА_1 виплату з 01.08.2023 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївський області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання та встановленого рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року у справі № 400/106/21 страхового суддівського стажу 36 років.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року позовну заяву задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити ОСОБА_1 350746,27 грн. довічного грошового утримання, нарахованого за період з 01.01.2022 року до 31.07.2023 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує довічне грошове утримання.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 400/106/21, залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2021 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволено:

- визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 28.10.2020 року № 72 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 68% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із 29-ти повних років стажу роботи безпосередньо на посаді судді;

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 23.12.2020 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зарахуванням до стажу роботи судді 7 років 2 місяці 22 дні строкової служби, половини строку стаціонарного навчання у вищому юридичному навчальному закладі та стажу роботи на посаді старшого консультанта, провідного спеціаліста з судової роботи Миколаївського управління юстиції;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді 7 років 2 місяці 22 дні строкової служби, половини строку стаціонарного навчання у вищому юридичному навчальному закладі та стажу роботи на посаді старшого консультанта, провідного спеціаліста з судової роботи Миколаївського управління юстиції;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 19.02.2020 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 21.02.2020 року № 7/1-403/20, з урахуванням раніше виплачених сум довічного утримання.

Також, у грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунку пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 17.11.2022 року № 72 про відмову в задоволенні заяви від 11.11.2022 року, поданої на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із врахуванням прожиткового мінімуму станом на 01.01.2022 року, що дорівнює 2481 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату з 01.01.2022 року судді у відставці Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 06.10.2022 року за № 3/2-710/22, із врахуванням раніше виплачених сум довічного грошового утримання та встановленого з 01.01.2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 2481 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року у справі № 400/5460/22 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 17.11.2022 року № 72 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої 11.11.2022 року, про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2022 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від 06.10.2022 року за № 3/2-710/22, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання судового рішення у справі № 400/5460/22, ГУПФУ в Миколаївській області здійснило позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із середньомісячного заробітку 147371,40 грн., який зазначений у довідці ТУДСА України в Миколаївській області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22, та із застосуванням відсоткового розрахунку пенсії від заробітку 68%, виходячи з того, що позивач має стаж на посаді судді 29 років 5 місяців 9 днів (рішення про перерахунок пенсії № 72 від 02.08.2023 року).

Не погоджуючись із вказаним рішенням про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в частині застосування відсоткового значення щомісячного довічного грошового утримання від суддівської винагороди, яка зазначена у довідці ТУДСА України в Миколаївській області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22 68% та врахування стажу на посаді судді при такому перерахунку 29 років 5 місяців 9 днів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач вказує, що судовим рішенням у справі № 400/106/21, яке набрало законної сили, встановлені обставини щодо наявності у нього страхового суддівського стажу 36 років та право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 82%.

З огляду на викладене, позивач вважає, що ГУПФУ в Миколаївській області протиправно здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 68% замість 82% від суддівської винагороди, яка зазначена у довідці ТУДСА України в Миколаївській області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22.

Оскільки наведений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснений позивачу на виконання судового рішення у справі № 400/5460/22, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку статей 382-383 КАС України в межах справи № 400/5460/22.

З огляду на викладене, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Разом з цим, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Направляючи справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, суд апеляційної інстанції у даній справі дійшов висновку, що у справі № 400/5460/22 питання щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача у розмірі 82% від суддівської винагороди, зазначеної в довідці ТУДСА України в Миколаївській області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22, не досліджувалось та не вирішувалось судом, такі позовні вимоги визнані передчасними, а тому, суд першої інстанції безпідставно відмовив у відкритті провадження у даній справі, у якій позивачем і заявлено позов у зв`язку з незгодою з перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про розмір суддівської винагороди в частині застосування відсоткового розміру суддівської винагороди для обрахунку суми довічного грошового утримання.

В ході судового розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що 02.11.2023 року ГУПФУ в Миколаївській області проведено перерахунок довічного грошового утримання позивача з 01.01.2022 року у розмірі 82% від суддівської винагороди, зазначеної в довідці ТУДСА України в Миколаївській області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22, виходячи з того, що позивач має стаж на посаді судді 36 років 7 місяців 28 днів.

Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області повністю усунуто допущені ним порушення прав позивача за період з 01.08.2023 року, а за період з 01.01.2022 року в частині нарахування довічного грошового утримання, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року закрито провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області від 02.08.2023 року № 72 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2023 року у справі № 400/5460/22;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області провести ОСОБА_1 перерахунок з 01.01.2022 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївський області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання та встановленого рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року у справі № 400/106/21 страхового суддівського стажу 36 років;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївський області провести ОСОБА_1 виплату з 01.08.2023 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 82% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївський області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання та встановленого рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 року у справі № 400/106/21 страхового суддівського стажу 36 років.

Водночас, суд першої інстанції зазначив, що відповідач нарахував, але не виплатив позивачу різницю між фактично виплаченим у період з 01.01.2022 року до 31.07.2023 року та нарахованим на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2023 року у справі № 400/5460/22 розміром довічного грошового утримання в загальній сумі 350746,27 грн.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що у даній справі відповідача належить зобов`язати виплатити позивачу 350746,27 грн. довічного грошового утримання, нарахованого за період з 01.01.2022 року до 31.07.2023 року.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на викладене.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що даний позов заявлено у зв`язку з незгодою з перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який здійснений на підставі судового рішення у справі № 400/5460/22 згідно довідки ТУДСА України в Миколаївській області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22 про розмір суддівської винагороди, в частині застосування відсоткового розміру суддівської винагороди для обрахунку суми довічного грошового утримання та врахування стажу судді.

Поряд з цим, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 02.11.2023 року ГУПФУ в Миколаївській області проведено перерахунок довічного грошового утримання позивача з 01.01.2022 року у розмірі 82% від суддівської винагороди, зазначеної в довідці ТУДСА України в Миколаївській області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22, виходячи з того, що позивач має стаж на посаді судді 36 років 7 місяців 28 днів.

Таким чином, оскаржувані позивачем порушення були виправлені відповідачем та довічне грошове утримання позивача перераховано у розмірі 82% від суддівської винагороди, зазначеної в довідці ТУДСА України в Миколаївській області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22, виходячи з того, що позивач має стаж на посаді судді 36 років 7 місяців 28 днів, при цьому, з 01.01.2022 року, як було визначено у судовому рішенні у справі № 400/5460/22.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки даний позов заявлено у зв`язку з незгодою з перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який здійснений на підставі судового рішення у справі № 400/5460/22 згідно довідки ТУДСА України в Миколаївській області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22 про розмір суддівської винагороди, в частині застосування відсоткового розміру суддівської винагороди для обрахунку суми довічного грошового утримання та врахування стажу судді, та оскаржувані позивачем порушення були виправлені відповідачем і довічне грошове утримання позивача перераховано у розмірі 82% від суддівської винагороди, зазначеної в довідці ТУДСА України в Миколаївській області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22, виходячи з того, що позивач має стаж на посаді судді 36 років 7 місяців 28 днів, при цьому, з 01.01.2022 року, як було визначено у судовому рішенні у справі № 400/5460/22, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що порушене право позивача, яке він просив захистити у даній справі, відновлено самостійно відповідачем, а тому, провадження у справі підлягає закриттю згідно п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі не оскаржена сторонами у справі в апеляційному порядку.

Разом з тим, суд першої інстанції, застосувавши положення п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, також ухвалив рішення про задоволення позову про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити ОСОБА_1 350746,27 грн. довічного грошового утримання, нарахованого за період з 01.01.2022 року до 31.07.2023 року.

Проте, у даній справі позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити позивачу 350746,27 грн. довічного грошового утримання, нарахованого за період з 01.01.2022 року до 31.07.2023 року, не заявлялись позивачем.

Фактично суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із відновленням відповідачем порушених прав позивача та одночасно про необхідність виходу за межі позовних вимог позивача для захисту його прав не відповідають вимогам ст. 9, п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Більш того, колегія суддів наголошує, що судом першої інстанції помилково не враховано, що заборгованість з довічного грошового утримання, яку суд зобов`язав виплатити позивачу, фактично нарахована на виконання судового рішення у справі № 400/5460/22.

Відповідно до частини другої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині першій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм слідує, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Таким чином, питання щодо невиплати позивачу довічного грошового утримання, яке нараховане на виконання судового рішення у справі № 400/5460/22, не може розглядатись в окремому судовому провадженні.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що у даній справі позивачем не заявлялись позовні вимоги про зобов`язання відповідача виплатити заборгованість з довічного грошового утримання у сумі 350746,27 грн. за період з 01.01.2022 року до 31.07.2023 року, яка нарахована на виконання судового рішення у справі № 400/5460/22, колегія суддів приходить до висновку, що у суду у даній справі не було підстав для прийняття рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити ОСОБА_1 350746,27 грн. довічного грошового утримання, нарахованого за період з 01.01.2022 року до 31.07.2023 року.

Відповідно до вимог п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі:

- якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

- якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У постанові від 22.03.2018 року у справі № П/9901/135/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто, як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

На підставі наведеного у сукупності, оскільки даний позов заявлено у зв`язку з незгодою з перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який здійснений на підставі судового рішення у справі № 400/5460/22 згідно довідки ТУДСА України в Миколаївській області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22 про розмір суддівської винагороди, в частині застосування відсоткового розміру суддівської винагороди для обрахунку суми довічного грошового утримання та врахування стажу судді, та оскаржувані позивачем порушення були виправлені відповідачем і довічне грошове утримання позивача перераховано у розмірі 82% від суддівської винагороди, зазначеної в довідці ТУДСА України в Миколаївській області від 06.10.2022 року № 3/2-710/22, виходячи з того, що позивач має стаж на посаді судді 36 років 7 місяців 28 днів, при цьому, з 01.01.2022 року, як було визначено у судовому рішенні у справі № 400/5460/22, тобто, порушене право позивача, яке він просив захистити у даній справі, відновлено самостійно відповідачем, та суд першої інстанції закрив провадження у справі згідно п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, а питання щодо невиплати позивачу довічного грошового утримання, нараховане на виконання судового рішення у справі № 400/5460/22, не може розглядатись в окремому судовому провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 238, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 11.07.2024 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька