Справа № 420/13575/24
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАР» про стягнення податкового боргу,

встановив:

Головне управління ДПС в Одеській області (далі - позивач, ГУ ДПС в Одеській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАР» (далі - відповідач, ТОВ «ВІАР»), в якому просить стягнути з TOB «ВІАР», а саме з усіх відкритих рахунків у банках суму заборгованості по податку рентна плата за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) у розмірі 5100,00 грн на бюджетний рахунок - UA0015590, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Одеській області/Ширяївська селищна ТГ/13020100.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області та є платником податків. За відповідачем обліковується податкова заборгованість з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) у розмірі 5100,00 грн. ГУ ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 26.01.2024 № 0-1532, яку направлено ТОВ «ВІАР», однак відповідач податковий борг не сплатив, тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку.

Ухвалою від 17.05.2024 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копію ухвали направлено на адресу, зазначено у позовній заяві та витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 8 ст. 126 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Станом на дату розгляду справи відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІАР» перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділу II Податкового кодексу України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ «ВІАР» щодо порушення правил (термінів) подання податкової звітності з рентної плати за спеціальне використання води за І квартал 2020, за ІІ квартал 2020 року, за III квартал 2020 року, за IV квартал 2020 року, за І квартал 2021 року, за II квартал 2021 року, за III квартал 2021 року, за IV квартал 2021 року, за І квартал 2022 року, за II квартал 2022 року, за III квартал 2022 року, за IV квартал 2022 року, за І квартал 2023 року, за II квартал 2023 року, за III квартал 2023 року, за результатами якої складено акт перевірки № 31377/15-32-04-09/20013817 від 10.11.2023.

Дані камеральної перевірки свідчать про неподання податкової декларації рентної плати за спеціальне використання води за І квартал 2020 року, за II квартал 2020 року, за III квартал 2020 року, за IV квартал 2020 року, за І квартал 2021 року, за II квартал 2021 року, за III квартал 2021 року, за IV квартал 2021 року, за І квартал 2022 року, за II квартал 2022 року, за III квартал 2022 року, за IV квартал 2022 року, за І квартал 2023 року, за II квартал 2023 року, за III квартал 2023 року. Відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 глави 11 розділу II Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки № 31377/15-32-04-09/20013817 від 10.11.2023 ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 18.12.2023 № 33938/15-32-04-09/20013817, відповідно до якого застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 5100,00 грн за платежем «Рентна плата за спеціальне водовикористання».

26.01.2024 ГУ ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 0-1532, яку направлено відповідачу листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового направлення.

Відповідно до розрахунку податкового боргу Головного управління ДПС в Одеській області станом на 17.04.2024 у відповідача наявний податковий борг у сумі 5100,00 грн.

У зв`язку з несплатою податкового боргу відповідачем, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує приписи законодавства.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пунктів 37.1, 37.2 статті 37 Податкового кодексу України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Відповідно до вимог частини 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ю» № 0-1532 від 26.01.2024.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом утворюють податковий борг.

Наявність заборгованості відповідач не спростував та не надав доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення суду.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4. статті 95 Податкового кодексу України).

Згідно ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та наявність несплаченого податкового боргу по рентній платі за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) у розмірі 5100,00 грн, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАР» про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАР» (66800, Одеська область, Березівський район, смт. Ширяєве, вул. Михайла Грушевського (Леніна), буд. 410, ) у банках, що його обслуговують, суму заборгованості по рентній платі за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення) у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) грн 00 коп. на бюджетний рахунок - UA0015590, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Одеській області/Ширяївська селищна ТГ/13020100.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний