Справа № 400/259/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/259/23

Перша інстанція: суддя Птичкіна В.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І.О.

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївської окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі ГУ ДПС у Миколаївській області) звернулося до суду першої інстанції з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) в якому просило стягнути податковий борг в сумі 117 872,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи свого обов`язку сплатити даний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації.

Проводячи розрахунок податкового боргу в сумі 117 872,20 грн, ГУ ДПС у Миколаївській області указує, шо відповідно до податкової декларації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 :

від 09.12.2021 за 3 квартали 2020 року (строк сплати до 09.12.2021) нараховано 60 563 грн;

від 09.12.2021 за період 2020 року (строк сплати до 09.12.2021) нараховано 18 987,18 грн;

від 03.02.2022 за період 2021 (строк сплати до 21.02.2022) нараховано 38 342,02 грн.

Указуючи про вжиття заходів, які передують поданню позову про стягнення боргу, контролюючий орган зазначає про направлення на адресу платника податку податкової вимоги від 24.11.2021 №0045074-1-302-1403, а також наголошує, що з боку ФОП ОСОБА_1 не було вчинено жодних дій щодо погашення податкового боргу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023, яке постановлено за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, позов ГУ ДПС у Миколаївській області задоволено.

Суд стягнув з ФОП ОСОБА_1 на користь держави в рахунок погашення податкового боргу 117 872,20 грн.

Вирішуючи справу по суті, суд установив, що зобов`язання у сумі 117 872,20 грн є узгодженим, тобто ФОП ОСОБА_1 самостійно визначила податкові зобов`язання, однак їх не сплатила.

На думку суду несплачена відповідачкою сума узгоджених податкових зобов`язань набула статусу податкового боргу.

Також суд установив, що контролюючий орган вживав заходів, передбачених пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, з метою погашення податкового боргу, а саме: ФОП ОСОБА_1 було надіслано податкову вимогу від 24.11.2021 №0-1403 рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення. Податкова вимога вручена ФОП ОСОБА_1 - 30.11.2021.

Провівши аналіз фактичних обставин справи та норм Податкового кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ГУ ДПС у Миколаївській області та стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, ФОП ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про залишення позову без розгляду, на підставі пункту 3 частини 1 статті 315 КАС України.

Обґрунтовуючи доводи, скаржниця наполягає на такому.

Покликаючись на частину 2 статті 122 КАС України ФОП ОСОБА_1 наголошує, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

За такого правового регулювання, як вважає скаржниця, а також ураховуючи отримання нею, 30.11.2021, податкової вимоги, контролюючий орган повинен був на протязі 3-ох місяців звернутися до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Оскільки ГУ ДПС у Миколаївській області таким правом не скористалося, ФОП ОСОБА_1 вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду.

Також скаржниця наголошує на тому, що суд першої інстанції, на стадії прийняття позову, повинен був перевірити строк звернення до суду суб`єкта владних повноважень та встановивши, що такий строк пропущений і відсутні підстави для його поновлення, залишити позов без розгляду.

Підсумовуючи викладене, ФОП ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, зокрема статей 122,123 КАС України, а відтак наявні підстави для його скасування та залишення позову ГУ ДПС у Миколаївській області без розгляду.

У відзиві на апеляцію ГУ ДПС у Миколаївській області вказує, що спеціальним строком звернення до суду з позовом у спорах про стягнення податкового боргу є строк визначений статтею 102 Податкового кодексу України.

Так, за твердженням представника позивача, за приписами пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

При цьому, представником звертається увага, шо КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до суду.

Фактичні обставини справи.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку третьої групи.

Відповідно до розрахунку податкової заборгованості, відповідачка має податковий борг перед бюджетом із сплати єдиного податку на суму 117 872,20 грн.

Податковий борг утворився у зв`язку з несплатою нею податкового зобов`язання, що виникло на підставі податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за три квартали 2020 року на суму 60 653 грн, за 2020 рік в сумі 18 967,18 грн, за 2021 рік в сумі 38 342,02 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Як згадувалося вище, скаржниця, в особі ФОП ОСОБА_1 не заперечує існування податкового боргу, у зв`язку з відмовою у погашенні грошового зобов`язання, яке нею самостійно визначено в податкових деклараціях.

Єдиною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, на думку скаржниці, є порушення контролюючим органом трьохмісячного строку звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Розв`язуючи дане питання колегія суддів зазначає таке.

Згідно з підпунктами 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 у справі №1340/5767/18 сформулював правовий висновок про те, що приписи пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України надають контролюючому органу право на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

На переконання суду вищої ланки, спеціальним строком звернення до суду з позовом у спорах цієї категорії справ є строк, визначений статтею 102 Податкового кодексу України.

У подальшому даний правовий висновок був підтриманий в постанові Верховного Суду у постанові від 18.05.2022 у справі №640/26239/20.

У постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №480/340/20 відзначено, що аналіз наведеного у Податковому кодексі України підходу до розуміння суті податкового боргу у взаємозв`язку із пунктами 102.1 і 102.4 статті 102 цього Кодексу дає підстави для висновку, що податковий борг, який виник внаслідок несплати платником податків самостійно визначених у податковій декларації грошових зобов`язань, може бути стягнутий контролюючим органом протягом і в межах строку давності, який становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Частина 5 статті 242 КАС України зобов`язує суди першої та другої інстанції, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В силу викладеного, як вважає колегія суддів, суд першої інстанції не порушив норми процесуального права, адже ГУ ДПС у Миколаївській області звернулося до суду з позовом про стягнення податкового боргу на користь держави, в межах строку, передбаченого Податковим кодексом України.

За таких умов, відсутні підстави для задоволення апеляції.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на результат апеляційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції, що ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями: 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївської окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 10.07.2024.