Справа № 280/10911/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2024 року м. Дніпросправа № 280/10911/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.03.2024 (суддя першої інстанції Чернова Ж.М.) в адміністративній справі №280/10911/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.10.2023 року № 735 щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 року по 31.12.1999 року, виданої Приватним підприємством Виробничо комерційна фірма Полімер;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 08.09.2023 року, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 року по 31.12.1999 року, виданої Приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма Полімер.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 08.09.2023 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 29.09.2023 позивач через ВЕБ-портал Пенсійного фонду України подав відповідачу заяву про перерахунок пенсії, підстава перерахунку: Зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 року. До заяви було додано копію довідки про заробітну плату для обчислення пенсії позивача за період з 01.01.1993 по 31.12.1999, виданої ПП ВКФ Полімер. Рішенням відповідача від 06.10.2023 № 735 відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії, окільки надана довідка без номера і дати видачі про заробітну плату не підтверджена первинними документами, та відсутній акт перевірки, врахувати її для розрахунку немає законних підстав. Позивач з рішенням відповідача від 06.10.2023 № 735 щодо відмови в перерахунку пенсії не згоден у повному обсязі, вважає відмову протиправною та такою, що порушує його гарантоване Конституцією та Законами України право на отримання пенсії, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.03.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.10.2023 № 735 про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 по 31.12.1999, виданої Приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма Полімер.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.10.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 за заявою від 29.09.2023, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 по 31.12.1999, виданої Приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма Полімер.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що оскільки самі довідки про заробітну плату не можуть вважатися первинним документом, а перевірку довідки за період роботи з 1993 р. по 1999 р. про заробітну плату для обчислення пенсії не було здійснено, то відповідач не має законних підстав для врахування довідки виданої ПП ВКФ «Полімер» під час призначення та перерахунку пенсії позивача. Отже, оскільки позивачем не надано належних документів на підтвердження періоду роботи з 01.01.1993 по 31.12.1993 підстав для зарахування зазначеного періоду до страхового стажу немає. Довідку про заробітну плату за період роботи з 1993 по 1999 ПП ВКФ Полімер не було направлено на перевірку у зв`язку з відсутністю номера та дати видачі довідки. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08.09.2023 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 20.06.1984, позивач в період з 20.10.1992 по 31.10.2008 працював на посаді водія 1 класу на Орендному підприємстві Полімер (з 12.11.1992 перейменовано на Приватне підприємство виробничо-комерційна фірма Полімер).

Зазначений період було зараховано відповідачем до страхового стажу позивача (окрім періодів з 01.05.2004 по 30.06.2004, з 01.07.2007 по 31.07.2007).

ПП ВКФ Полімер було видано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії позивача за період з 01.01.1993 по 31.12.1999.

29.09.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, підстава перерахунку: Зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000 року. До заяви було додано копію довідки про заробітну плату для обчислення пенсії позивача за період з 01.01.1993 по 31.12.1999, виданої ПП ВКФ Полімер.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.10.2023 № 735, відмовлено позивачу в проведенні перерахунку пенсії, оскільки надана довідка без номера і дати видачі про заробітну плату не підтверджена первинними документами, та відсутній акт перевірки, врахувати її для розрахунку немає законних підстав.

Не погодившись з рішенням відповідача від 06.10.2023 № 735, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Вимогами частини першої статті 40 Закону України № 1058-1V встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Схожих висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постановах від 17.03.2015 у справі №21-11а15, від 15.12.2015 у справі №2-а/576/29/14 та Верховний Суд у постановах від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 у справі №539/1386/17, від 10.07.2019 у справі №539/2726/16-а та від 05.03.2020 у справі №539/3234/16-а, від 23.01.2020 у справі №711/6882/17, від 21.05.2020 у справі №711/10373/17, від 22.09.2020 у справі №361/7431/15-а, від 14.09.2020 у справі №404/5731/16-а, від 09.11.2020 у справі №202/9474/15-а та від 23.05.2022 у справі №377/734/16-а.

За правилами частини першої статті 44 Закону №1058-1V заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Нормами підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 вказаного Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

З матеріалів справи убачається, що позивачу відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із відсутністю первинних документів на підставі яких сформовано така довідка.

Матеріалами справи встановлено, що довідка, видана ПП ВКФ Полімер, про заробітну плату для обчислення пенсії позивача за період з 01.01.1993 по 31.12.1999 видана на підставі особових рахунків працівника, які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний 24.

ПП ВКФ Полімер не заперечує проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у довідці.

Зазначену довідку складено за формою згідно Додатку 5 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.

В довідці про заробітну плату для обчислення пенсії позивача зазначено, що на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок).

Суми заробітної плати для обчислення пенсії позивача вказані у гривнях. Крім того, ПП ВКФ Полімер було надано позивачу копії особових рахунків за 1993-1999 роки. Суми заробітної плати позивача за період з 01.01.1993 по 31.08.1996 зазначені у грошових одиницях того часу (карбованцях), починаючи з 01.09.1996 у гривнях.

Стосовно ж доводів скаржника з приводу відсутності первинних документів, які підтверджують суму заробітку позивача зазначені у довідці, то колегія суддів зазначає таке.

Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 3.3 Порядку №22-1 встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає:

роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій;

допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу I цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Відповідно до п.4.1, 4.2 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отож, з наведених положень законодавства слідує, що орган, який призначає пенсію надає особам, які звернулися за її призначенням, допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії, в тому рахунку і шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає; або шляхом проведення відповідних перевірок.

Натомість, відповідач на приведені положення частини третьої статті 44 Закону № 1058 та пункту 4.2 Порядку № 22-1 не зважив та не вжив усіх необхідних заходів щодо отримання необхідної інформації про суми заробітку позивача за період, приведеній у довідці виданій ПП ВКФ Полімер(а.с.10).

Окрім того, 05 липня 2006 року Кабінетом Міністрів України за N 919 прийнято постанову, якою затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату.

Вказаним вище Порядком запроваджено механізм визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) за основним місцем роботи застрахованої особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

Так, починаючи з 1 січня 1998 року заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії за період страхового стажу застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу визначається за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів.

Разом з цим, слід зазначити, що за період до 1 січня 1998 року та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається у наступному порядку.

За наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника - виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на такому підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).

У разі відсутності на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника відповідної професії (посади) заробітна плата визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на такому підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника.

За відповідною або аналогічною їй професією (посадою) довідка про середню заробітну плату надається підприємством, установою, організацією, де працює (працювала) особа, або їх правонаступником.

Одночасно, слід зазначити, що Постановою Правління ПФУ №6-1 від 28.03.2016 року, зареєстрованою 20 квітня 2016 в Міністерстві юстиції України за № 607/28737 затверджено Порядок отримання з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків даних про заробітну плату (дохід) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 10-2 від 22.05.2017)

Пунктом 1 розділу ІІІ та п. 1 розділу ІУ якого передбачено, що Пенсійний фонд України Пенсійний фонд України протягом п`яти робочих днів з дати одержання повідомлення або звернення про отримання даних про заробітну плату (дохід) фізичних осіб для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату формує запит і подає його до ДФС. Запит формується у разі виникнення потреби, але не частіше ніж один раз на день, та може містити інформацію щодо однієї або декількох фізичних осіб.

ДФС надає відповідь на запит Пенсійного фонду України не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати отримання такого запиту.

Відповідь на запит обов`язково має містити такі відомості:

реєстраційний номер (відповідає номеру запиту, на який надається відповідь) і дата (число, місяць, рік) відповіді на запит;

період, за який надається інформація;

реєстраційний номер облікової картки платника податків із Державного реєстру або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та

офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи;

сума нарахованого кожній окремій фізичній особі доходу в розрізі джерел та ознак доходу (за наявності відомостей у Державному реєстрі) відповідно до чинного на дату подання довідки про суми виплачених доходів і утриманих з них податків та інших обов`язкових платежів фізичних осіб юридичними особами усіх форм власності та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності (ф. № 8ДР), порядку її заповнення та подання юридичними особами усіх форм власності і фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності;

дати прийняття на роботу та звільнення з роботи фізичної особи.

Однак, всупереч вищевказаним нормам чинного законодавства, відповідач -Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при прийнятті рішення про відмову у перерахунку пенсії відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на підставі довідки про заробітну плату за період з 01.01.1993 по 31.12.1999, виданої Приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма Полімер не дотримався положень названих нормативних актів.

А як наслідок, колегія суддів приходить висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.10.2023 № 735 не відповідає критеріям, закріпленим у пунктах 2-6, 8 частини 2 ст. 2 КАС України та як наслідок є протиправним.

Стосовно ж судового рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.10.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 за заявою від 29.09.2023, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 по 31.12.1999, виданої Приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма Полімер, то колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Разом із цим, суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 у справі Гурепка проти України (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 у справі Кудла проти Польщі (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п. 158) (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 у справі Гарнага проти України (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Крім того, приписами статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, якщо воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 по справі №1-12/2003).

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів РЄ державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за заявою від 29.09.2023, з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 по 31.12.1999, виданої Приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма Полімер.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням. Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.03.2024 в адміністративній справі №280/10911/23залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції суду за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з 02 липня 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 05 липня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова