Справа № 160/20842/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2024 року м. Дніпросправа № 160/20842/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року (головуючий суддя А.О. Коренев)

у справі №160/20842/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію -різницю грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць у загальній сумі 149155,59 грн за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведенню індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україні від 15.01.2004 №44.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. При цьому позивач посилається на те, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.12.2022 у справі №160/3016/22 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. За період з 01.03.2018 по 13.12.2020 позивачу виплачена тільки поточна індексація грошового забезпечення в сумі 4529,79 грн., яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103%, проте не виплачено на користь позивача індексацію - різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 4463,15 грн в місяць на загальну суму 149155,59 грн.

Ухвалою від 09.02.2024 Дніпропетровський окружний адміністративний суд закрив провадження у справі №160/20842/23 на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення суду з того самого предмету і між тими самим сторонами.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов з огляду на те, що судом у справі №160/3016/22 між тими ж сторонами було вирішено питання нарахування і виплатити на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Позовні вимоги у справі №160/20842/23 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць у загальній сумі 149 155,59 грн за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведенню індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, визнані судом аналогічними, що розглядались у справі №160/3016/22, за результатом якої було прийнято рішення, яке набрало законної сили.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 09.02.2024, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник зазначає, що при розгляді справи №160/3016/22 предметом розгляду була правильність обрання відповідачем базових місяців для виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 13.12.2020 та необхідність застосування норм абз. 4, 6 пункту 5 «Порядку проведенню індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Відповідачем на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22.12.2022 у справі №160/3016/22 зроблено розрахунок індексації, проте при здійсненні розрахунку індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 порівняно не всі складові грошового забезпечення, як наслідок на думку відповідача сума підвищення грошового забезпечення внаслідок підвищення посадових окладів перевищила суму індексації і на думку відповідача позивачу не належна до виплати індексація-різниця грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.12.2020. Дані обставини не були предметом оцінки та не досліджувались судом у справі №160/3016/22, також судом у справі №160/3016/22 не досліджувався розмір індексації різниці, сума належної позивачу індексації грошового забезпечення в грошовому еквіваленті, тому позивач позбавлений можливості звернутися до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України, а ці питання є предметом окремої позовної заяви. Позивач, окрім того, зазначає, що суд першої інстанції, досліджуючи питання тотожності позовних вимог у справах, не врахував висновки Верховного Суду з приводу позовних вимог щодо правильності обчислення суми індексації та щодо питання тотожності позовів.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, який застосований судом першої інстанції, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, прийнято за результатами розгляду тотожного спору, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

В спірному випадку суд першої інстанції, приймаючи рішення про закриття провадження у справі, виходив з таких обставин.

08 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив, в тому числі:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 грн за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно в сумі 149155,59 грн відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо періоду з 01.03.2018 по 13.12.2020 ОСОБА_1 зауважив, що індексація за вказаний період нарахована позивачу без врахування абз.4 п.5 Порядку №1078.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі №160/3016/22 в частині вказаних позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.12.2022 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі №160/3016/22 скасовано. Прийнято нову постанову про часткове задоволення позову.

Зокрема, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно вимог за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 суд апеляційної інстанції у справі №160/3016/22 з`ясував, що згідно доводів позивача відповідач за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 не здійснював виплату позивачу фіксованої суми індексації грошового забезпечення згідно пункту 5 Порядку № 1078. За розрахунком позивача сума індексації у місяці підвищення посадового окладу позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» перевищує розмір підвищення грошового доходу у цьому місяці, що військовою частиною не було спростовано і не було наведено обґрунтованих підстав для не застосування положень абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 під час розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 13.12.2020. За таких обставин суд у справі № 160/3016/22, за результатами аналізу положень абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 141), дійшов висновку, що відповідач у період з 01.03.2018 по 13.12.2020 здійснив нарахування та виплату індексацію грошового забезпечення позивача не у повному обсязі, що стало підставою для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Щодо позовних вимог позивача в частині нарахування та виплати визначених позивачем сум невиплаченої індексації грошового забезпечення, суд у справі № 160/3016/22 зазначив про відсутність підстав у задоволенні позову в цій частині, оскільки розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача.

Виходячи із визначеного в межах справи №160/3016/22 спору, прийнятого судом за результатами його розгляду рішення суд першої інстанції у справі, що розглядається №160/20842/23, встановив, що у справі №160/3016/22 було вирішено питання нарахування і виплатити на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги у справі №160/20842/23 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення 4463,15 грн в місяць у загальній сумі 149 155,59 грн за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведенню індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 є аналогічними, що розглядались у справі №160/3016/22, за результатом якої прийнято рішення, яке набрало законної сили.

Предметом розгляду обох справ є зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 включно, саме на підставі абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, тобто вирішено питання щодо індексації - різниці.

Одночасно суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі посилається на наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, що виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову, і вказує, що спірні правовідносини в контексті вищезазначеної частини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Позивач підтверджує, що після виконання відповідачем рішення суду у справі №160/3016/22 змінились обставини справи, а саме: проведено розрахунок підвищення грошового забезпечення та на думку відповідача у зв`язку із значним підвищенням грошового забезпечення позивачу індексація різниця за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 не належна.

Таким чином, вбачається, що звернення позивача до суду з цим позовом обумовлено незгодою позивача з діями відповідача на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22.12.2022 у справі №160/3016/22, зокрема, проведеним розрахунком індексації.

За вказаних обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої на виконання рішення суду.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки є така, що набрала законної сили постанова суду з того самого фактичного предмету спору (нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 13.12.2020 відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведенню індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078) і між тими самим сторонами, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 640/15623/19.

Тобто, якщо позивач вважав протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання вищевказаної постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 22.12.2022 у справі №160/3016/22, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми процесуального права.

Передбачені ст.320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року у справі №160/20842/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко