Справа № 380/17988/22
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/17988/22 пров. № А/857/1553/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р.. Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Єршової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року (головуючий суддя Сидор Н.Т., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ в/о начальника Львівської митниці О.Шахрая від 17.11.2022 за № 276-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить таке скасувати та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач безпідставно застосував до нього дисциплінарне стягнення - догану. Висновки дисциплінарної комісії про вчинення позивачем дисциплінарного проступку обґрунтовуються безпідставними доводами, а саме, що державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 здійснив митне оформлення транспортних засобів за митними деклараціями від 30.06.2022 №№ UA209200/2022/013025, UA209200/2022/013041, UA209200/2022/013045, UA209200/2022/013048, UA209200/2022/013050, UA209200/2022/013054, UA209200/2022/013055, UA209200/2022/013032, UA209200/2022/013023, UA209200/2022/013022, UA209200/2022/013021, UA209200/2022/013020, UA209200/2022/013018, UA209200/2022/013017, UA209200/2022/013016, UA209200/2022/013014, з порушенням вимог частини 1 статті 263 Митного кодексу України, що призвело до надання преференцій на суму 1305386,38 грн.

Апелянт вважає, що митне оформлення товарів за електронними митними деклараціями було здійснено із звільненням від оподаткування митними платежами (ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість), з застосуванням пільги за кодом « 311», на підставі пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, оскільки за згаданими вище митними деклараціями від 30.06.2022 здійснювалось митне оформлення легкових автомобілів, які були пропущені на митну територію України 30.06.2022 року, на підставі оформлених раніше попередніх митних декларацій, та ввозились фізичними особами (громадянами) для вільного обігу в митному режимі імпорт.

Крім того стверджує, що застосовуючи звільнення від оподаткування до вказаних легкових автомобілів він діяв правомірно, оскільки декларанти саме у період дії Закону України від 24.03.2022 №2142-IX (нормами якого було передбачено звільнення від сплати митних платежів легкових автомобілів і які втратили чинність з 00 год 00 хв 1 липня 2022 року згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування» від 21.06.2022 №2325-ІХ) подали 30.06.2022 до митного оформлення електронні митні декларації.

Після їх отримання, з використанням АСМО в автоматичному режимі у порядку черговості надходження, вказаних вище ЕМД та їх прийняття до митного оформлення позивачем було виявлено, що в поданих декларантами документах наявні заяви на затримки у митному оформленні у зв`язку з бажанням декларантів подати додаткові документи, у зв`язку з чим, по цих деклараціях було проставлено відповідні відмітки про затримку до АСМО «Інспектор». 01.07.2022 після отримання від декларантів всіх необхідних документів і відомостей, передбачених Митним кодексом України, позивачем було знято затримку в митному оформленні, проведено всі необхідні митні формальності, проставлено необхідні відмітки в ЄАІС, АСМО та завершено митне оформлення із застосуванням преференцій, які діяли на момент ввезення та початку митного оформлення транспортних засобів. Тобто він застосував Закон, чинний на день прийняття митної декларації митним органом відповідно до вимог частини першої статті 3 Митного кодексу України.

Також, просить врахувати, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 Митного кодексу України).

Крім цього, зазначає, що попередня митна декларація разом з додатковою декларацією, поданою відповідно до частини тринадцятої цієї статті становлять, митну декларацію, заповнену в звичайному порядку (частина чотирнадцята статті 259 Митного кодексу України).

Факт завершення митного оформлення товару 01.07.2022, не позбавляє платника податків права на використання податкової пільги під час здійснення митного оформлення вказаного товару, яке розпочалось 30.06.2022, коли ще були чинні пільги, встановлені Законом України №2142-IX.

Крім того, просить врахувати, що згідно частини 3 статті 1 Митного кодексу України, якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно пункту 2 статті 544 Митного кодексу України до завдань митних органів при здійсненні ними митної справи входить забезпечення виконання зобов`язань, передбачених міжнародними договорами України з питань митної справи, укладеними відповідно до закону.

Міжнародною конвенцією про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-УІ «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», запроваджено стандартні правила, які є загальнообов`язковими та підлягають неухильному виконанні.

Зокрема, Кіотською конвенцією визначено:

- п. 3.13. Стандартне правило «У випадках, коли з причин, визнаних митною службою обґрунтованими, декларант не володіє всією необхідною для заповнення декларації на товари інформацією, дозволяється подача попередньої або неповної декларації на товари за умови, що вона містить дані, визнані митною службою необхідними, і що декларант приймає на себе зобов`язання щодо її повного заповнення у встановлений термін;

- п. 3.14 Стандартне правило «Якщо митна служба реєструє попередню або неповну декларацію на товари, застосовувані до цих товарів заходи митно-тарифного регулювання не повинні відрізнятися від тих, які застосовувалися б у разі, якщо із самого початку була подана повна і належним чином заповнена декларація на товари».

Згідно статті 1 закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 № 959-ХІІ, визначено, що митне регулювання - це регулювання питань, пов`язаних із встановленням мит та інших податків, що справляються при переміщенні товарів через митний кордон України, процедурами митного контролю, організацією діяльності органів митного контролю України.

Митно-тарифне регулювання зовнішньоторговельної діяльності - це сукупність методів державного регулювання зовнішньоторговельної діяльності, заснованих на застосуванні мит, митних процедур, правил.

Оскільки на товари, що оформлялись за згаданими вище додатковими деклараціями від 30.06.2022 декларантами були подані попередні митні декларації, в період дії Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» то згідно пункту 3.14 Кіотської конвенції до цих товарів повинні застосовуватись заходи митно-тарифного регулювання які діяли на момент подання та реєстрації цих попередніх митних декларацій.

Крім того, під час запровадження нових правил оподаткування виникає колізія між нормами статті 4 Податкового кодексу України, статті 27 Бюджетного кодексу України, та нормами, які передбачають «передчасне» введення в дію податкових новел. Тобто норми-принципи, які забороняють зміну елементів податків пізніше, ніж за шість місяців до початку нового бюджетного року, та норми, які визначають набрання чинності змінами до податкового законодавства без урахування цієї обставини, суперечать між собою. І ця суперечність має розв`язуватися шляхом застосування принципу «всі сумніви - на користь платника податків». Причому за змістом підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України застосуванню підлягає та норма, що є вигіднішою (більш сприятливою) для платника податків.

Виходячи з такої позиції, якщо «передчасна» зміна норми з питань оподаткування встановлює більш обтяжливі для платника податків правила поведінки, то ця норма не підлягає застосуванню для визначення обсягу прав та обов`язків платників податків у конкретній ситуації. І навпаки, більш сприятлива для платника норма, хоча й запроваджена без урахування застережень, передбачених статтею 4 Податкового кодексу України та статтею 27 Бюджетного кодексу України, повинна застосовуватися.

Вважає, що застосування нового податку, саме у даному випадку, буде порушувати принцип правової визначеності (як вимоги розумної стабільності права, яка зумовлює необхідність незмінності правових приписів протягом певного часу) і позбавлятиме громадян майнового інтересу (у вигляді безкоштовного оформлення) на отримання якого вони правомірно та обґрунтовано очікували.

З огляду на наведене позивач стверджує, що декларування та митне оформлення товарів по зазначених вище митних деклараціях здійснено правомірно, з дотриманням митного законодавства України, і без порушень, а відтак і відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив таку залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Львівської митниці від 06.10.2022 № 187-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » порушено дисциплінарне провадження стосовно державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 на підставі резолюції керівника Львівської митниці Олега Шахрая на доповідній записці 26.09.2022 № 7.4-19/21/149, ч.1 ст.68 Закону України «Про державну службу», Постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 «Про затвердження Порядку здійснення дисциплінарного провадження» (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до наказу Львівської митниці від 26.08.2022 № 129 «Про проведення перевірки окремих питань» (зі змінами, внесеними наказами Львівської митниці від 09.09.2022 №141 та від 15.09.2022 №146) проведено перевірку з метою з`ясування обставин можливого недотримання посадовими особами відділів митного оформлення № № 2,4 митного поста «Городок» Львівської митниці вимог законодавства під час здійснення митного оформлення транспортних засобів, вказаних в доповідній записці в.о. директора Департаменту митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Держмитслужби від 08.08.2022 №15-01/669 (вх. Львівської митниці №26026/4-08 від 08.08.2022, а також перевірки фактів, викладених в Доповідній записці управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Львівської митниці від 09.08.2022 №1386/7.4-15/44, про що складено Акт про результати перевірки з окремих питань від 22.09.2022 № 7.4-19/21/148/121 (далі - Акт перевірки).

В ході перевірки встановлено, що державним інспектором ВМО №4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 за митними деклараціями від 30.06.2022 №№ UA209200/2022/013025, UA209200/2022/013041, UA209200/2022/013045, UA209200/2022/013048, UA209200/2022/013050, UA209200/2022/013054, UA209200/2022/013055, UA209200/2022/013032, UA209200/2022/013023, UA209200/2022/013022, UA209200/2022/013021, UA209200/2022/013020, UA209200/2022/013018, UA209200/2022/013017, UA209200/2022/013016, UA209200/2022/013014, здійснено митне оформлення з порушення вимог частини першої статті 263 Митного кодексу України, що призвело до надання преференцій на суму 1305386,38 грн. Зазначене свідчить про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків.

У висновках Акту перевірки вказано, що транспортні засоби оформлені за вказаними митними деклараціями доставлено в зони митного контролю ВМО № 4 митного поста «Городок» після 30.06. 2022, що свідчить про подання до митного оформлення цих декларацій всупереч вимогам частини першої статті 263 Митного кодексу України та відповідно, призвело до митного оформлення цих декларацій із звільненням від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану».

По зазначених митних деклараціях мало бути відмовлені в митному оформленні по причині їх подання з порушенням вимог частини першої статті 263 Митного кодексу України. Митні декларації на транспортні засоби оформлені за вказаними в цьому пункті МД, мали бути подані до митного оформлення не раніше 01.07.2022 без звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 №2142-ХІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на періоді воєнного стану» з нарахуванням та сплатою митних платежів на загальних підставах згідно чинного на момент подання законодавства.

Вказані обставини слугували підставою для висновків про порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України та п.3.1 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок».

Наказом в.о. начальника Львівської митниці О.Шахрая від 17.11.2022 № 276-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» до державного інспектора відділу ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення - догану.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частин 1 та 3 статі 569 МК України, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

При цьому, суд слушно зауважив, що принципи, правові та організаційні засади державної служби, умови та порядок реалізації громадянами України права на державну службу визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, в редакції чинній на час видачі оскаржуваного наказу (далі - Закон № 889-VIII), відповідно до пункту 1 частини 1 статті 61 якого службова дисципліна забезпечується шляхом дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку.

Згідно з частиною 1 статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (частина 1 статті 65 Закону № 889-VIII).

Пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону № 889-VIII встановлено, що дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частиною 1 статті 74 Закону № 889-VIII встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Відповідно до пункту 3 частини 11 статті 264 МК України митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав - митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 4.4, 4.5, 4.9 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Митний орган відмовляє у прийнятті МД виключно з таких підстав - МД подано з порушенням інших вимог, встановлених Кодексом.

У разі відмови у прийнятті МД посадовою особою митного органу відповідно до розділу VІІ цього Порядку оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

При здійсненні митного оформлення МД виконуються такі митні формальності: перевірка правильності застосування пільг в оподаткуванні; перевірка правильності визначення митної вартості товарів (підпункти 4.5.9, 4.5.10 пункту 4.5 розділу IV вказаного Порядку).

Під час завершення митного оформлення посадовими особами ПМО виконуються такі митні формальності, зокрема: перевірка відомостей про виконання митних формальностей, сформованих за результатами оцінки ризику за МД із застосуванням СУР, в тому числі за допомогою АСУР; перевірка правильності нарахування митних та інших платежів; справляння митних та інших платежів за МД.

Відповідно до п. 3.10 вказаного Порядку перевірка ЕМД та ЕД і призначення посадової особи ПМО для виконання митних формальностей за відповідною МД проводяться з використанням АСМО в автоматичному режимі у порядку черговості їх надходження. АСМО в автоматичному режимі пересилає ЕМД та ЕД до відповідного ПМО митного органу для отримання посадовою особою ПМО, яка призначена для виконання митних формальностей за цією ЕМД.

Згідно з частиною 1 статті 259 МК України попередня митна декларація (інший документ, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 цього Кодексу) подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.

Відповідно до частини 12 статті 259 МК України для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, застосовуються курси валют, визначені відповідно до статті 3-1 цього Кодексу, та заходи тарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття митним органом такої попередньої митної декларації для оформлення, а заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності - чинні на дату такого випуску.

Частиною 13 статті 259 МК України встановлено, що, якщо попередня митна декларація містить лише відомості, достатні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення, або після оформлення попередньої митної декларації змінюються заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, для випуску товарів декларантом або уповноваженою ним особою подається додаткова декларація.

З огляду на це, суд правильно зазначив, що стаття 259 МК України передбачає попередню митну декларацію, яка містить всі відомостей необхідні для поміщення товарів до відповідного митного режиму (наприклад, імпорту), а також попередню митну декларація, яка містить лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення.

Відповідно до пункту 3.15 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом МФУ №651 від 30.05.2012, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, при заповненні попередньої МД, яка містить усю необхідну для випуску товарів інформацію, МД, заповненої у звичайному порядку, додаткової декларації до таких декларацій вносяться всі передбачені цим Порядком відомості, необхідні для застосування відповідного митного режиму.

Під час заповнення попередньої МД, що містить відомості, необхідні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення доставки їх до митного органу призначення (далі - попередня МД для ввезення), періодичної МД, тимчасової МД до таких декларацій вносяться наявні у Декларанта відомості, необхідні для застосування відповідного типу декларації.

Відповідно до частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною 1 статті 248 МК України встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 2 статті 194 МК України попередня митна декларація подається митному органу, в зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, для попереднього повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України.

Положеннями статті 200 МК України встановлено, що після надання митним органом дозволу на пропуск товарів через митний кордон України власник товарів або уповноважена ним особа зобов`язані доставити товари та документи на них без будь-якої зміни їх стану у визначене митним органом місце і забезпечити перебування їх у цьому місці до прибуття посадових осіб митного органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У місці доставки товари і транспортні засоби пред`являються, а документи на них передаються митному органу у мінімально можливий строк після їх прибуття, а в разі прибуття поза робочим часом, встановленим для митного органу, - у мінімально можливий строк після початку роботи цього органу.

Згідно з частинами 1 та 6 статті 261 МК України у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Додаткова декларація подається до відповідного митного органу, яким була оформлена відповідна попередня, тимчасова, спрощена або періодична митна декларація.

Відповідно до частини 1 статті 263 МК України митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Дата та час подання митної декларації фіксується митним органом шляхом її реєстрації, у тому числі з використанням інформаційних технологій. Митний орган не має права відмовити в реєстрації митної декларації.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації.

Так, митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до частини 1 статті 255 МК України митне оформлення завершується в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 320 МК України форми та обсяги митного контролю обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач здійснив митне оформлення транспортних засобів за митними деклараціями від 30.06.2022 №№ UA209200/2022/013025, UA209200/2022/013041, UA209200/2022/013045, UA209200/2022/013048, UA209200/2022/013050, UA209200/2022/013054, UA209200/2022/013055, UA209200/2022/013032, UA209200/2022/013023, UA209200/2022/013022, UA209200/2022/013021, UA209200/2022/013020, UA209200/2022/013018, UA209200/2022/013017, UA209200/2022/013016, UA209200/2022/013014, поданих декларантами із застосуванням преференції за кодом пільги « 311», встановленої «Класифікатором звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України» (наказ Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011) на підставі положень Закону №2142-ІХ.

По всіх митних деклараціях, які оформлені позивачем подані попередні декларації з 30.06.2022.

Транспортні засоби задекларовані за ЕМД від 30.06.2022 пропущені через митний кордон України та оформлені у режим внутрішнього транзиту на підставі ЕПД без обов`язкового надання митним органам забезпечення сплати митних платежів.

При цьому, суд підставно зауважив, що у досліджуваних випадках позивач здійснив митне оформлення за ПМД типу ЕЕ, згідно з класифікатором типів декларацій попередні митні декларації, які містять лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

При цьому, суд вірно врахував, що Законом України від 24.03.2022 №2142-IX, який набрав чинності 05.04.2022, «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» внесено до Податкового кодексу України такі зміни. У розділі XX «Перехідні положення» пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту».

Також, згаданим Законом №2142-ІХ, згідно з його Прикінцевими та перехідними положеннями, внесені зміни до МК України у розділі XXI «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено, зокрема пунктом 9-11 такого змісту: «Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: 1) звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу».

Однак, 01.07.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування від 21.06.2022 №2325-ІХ», згідно з яким внесені зміни до Податкового та Митного кодексів України відповідно до яких, зокрема з 01.07.2022 втратили чинність: - п. 69.23 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, абзац 2 підп. 1 та підп. підп. 2 та 4 п. 911 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України; - п. п. 69.24 та 69.25 підрозділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та абзаци 1, 3, 4 підп. І п. 911 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України.

Згідно ж ч.1 ст.263 МК України, митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Приписи ч.8 ст.263 МК України визначають, що декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення може здійснюватися до прибуття їх на митну територію України або до митного органу призначення згідно з порядком та умовами, визначеними статтею 259 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно з ч.ч.4 і 5 ст.259 МК України, за рішенням митного органу, яким оформлена попередня митна декларація, випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, може бути здійснено після переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України без пред`явлення їх цьому митному органу.

Рішення про випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму без пред`явлення їх митному органу за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, приймається митним органом, яким оформлена така попередня митна декларація, на основі результатів аналізу ризиків у строк не більше чотирьох робочих годин з моменту пропуску цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Згідно положень п.3.11 розділу III Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1066 від 09.10.2012р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок №1066), при надходженні у митницю призначення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщувалися внутрішнім транзитом, декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає до митниці призначення два примірники витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірники перевізника та митниці призначення) та наявні товаросупровідні (товаротранспортні) документи на товари, транспортні засоби комерційного призначення з відмітками митниці відправлення.

Згідно з п.3.12 Порядку №1066, посадова особа митниці призначення: перевіряє цілісність та відповідність накладених на вантажний відсік комерційного транспортного засобу (вантажне місце), контейнер, цистерну, інше пристосування засобів забезпечення ідентифікації; проставляє у поданих товаросупровідних (товаротранспортних) документах з відмітками митниці відправлення штамп ПМК; зазначає на витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірники перевізника та митниці призначення) дату та час надходження товарів, транспортних засобів комерційного призначення і завіряє цей запис особистим підписом та відбитком штампа ПМК; один примірник витягу з електронної копії ПД або ЕПД (примірник перевізника) та представлені товаросупровідні (товаротранспортні) документи повертає перевізнику або декларанту чи уповноваженій ним особі.

Після виконання дій, передбачених у пункті 3.12 цього розділу, уповноважена посадова особа митниці призначення невідкладно вносить до ЄАІС відмітку про дату та час прибуття товарів, заявлених у ПД або ЕПД (п.3.12 Порядку №1066).

Згідно із п.3.15 Порядку №1066, наявність в ЄАІС відмітки про прибуття є підставою для зняття з контролю за переміщенням у митниці відправлення зазначених у витягу з електронної копії ПД або ЕПД товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до п.3 ч.11 ст.264 МК України, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених ним Кодексом.

З огляду на це, суд правильно зазначив, що подання додаткової митної декларації до попередньої митної декларації, яка подається для поміщення товару у відповідний митний режим (імпорт) до митного органу, відбувається після доставлення товару до такого митного органу. Порушення порядку подання додаткової митної декларації є підставою для відмови у її прийнятті та оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації.

Судом у даній спірній ситуації зґясовано, що відповідно до відомостей ЄАІС Держмитслужби, транспортні засоби за спірними деклараціями були пропущені через державний кордон України 30.06.2022 і доставлені до митного органу призначення в зону митного контролю митного поста «Городок» Львівської митниці 01.07.2022.

Однак, вищезазначені митні декларації від 30.06.2022 були подані до митного органу, який здійснює митне оформлення транспортних засобів 30.06.2022, тобто ще до моменту доставлення транспортних засобів до митного органу призначення.

Враховуючи, що у розглядуваних по цій справі випадках декларантами були подані попередні декларації типу ЕЕ, митним органом не приймалося рішення про випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму без пред`явлення їх митному органу за попередньою митною декларацією, то суд першої інстанції вірно вважав, що норма ч.8 ст.263 МК України на спірні правовідносини не поширюється.

З огляду на зазначене вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого, що позивач в межах спірних правовідносин не виконав вимог посадової інструкції, не використав усіх наданих законодавством України з питань державної митної справи та посадовою інструкцією можливостей для проведення аналізу та оцінки ризиків при митному оформленні спірних транспортних засобів, відповідно відповідачем оскаржуваний наказ прийнято з урахуванням характеру проступку, а також його наслідків, у зв`язку з чим, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани відповідає принципу пропорційності та критеріям, визначених у статті 2 КАС України, а тому відсутні правові підстави для скасування такого.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року по справі №380/17988/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді А.Р. Курилець

О.І. Мікула

повний текст складено 11.07.2024