Справа № 520/9714/24
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 липня 2024 року Справа № 520/9714/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 11.03.2024 та не звільнення ОСОБА_1 на підставі абзацу 12 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно рапорту від 11.03.2024.

- Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби на підставі абзацу 12 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

- Витребувати у військовій частині НОМЕР_1 рішення (інший розпорядчий акт) прийняте за результатами розгляду рапорту про звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі абзацу 12 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно рапорту від 11.03.2024.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.

Відповідач надав до суду відзив, з позовними вимогами не погоджується, просить відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Позивач є військовослужбовцем НОМЕР_3 окремої аеромобільної бригади, санітар інструктор солдат військової частини НОМЕР_1 .

Водночас, 01.03.2019 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим Виконавчим комітетом Улянівської сільської ради Скадовського району, Херсонської області, актовий запис №2.

Позивач та його дружина ОСОБА_3 виховують трьох дітей віком до 18 років, а саме:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 12.12.2013;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 29.05.2018;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 27.10.2023.

Відповідно до Довідки за вих. №17 від 12.12.2013 виданої Виконкомом Улянівської сільської ради Скадовського району Херсонської області встановлено, що у книзі реєстрації актів про народження в Улянівській сільській раді Скадовського району Херсонської області 12.12.2013 зроблено запис №14 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками ОСОБА_4 зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відомості про батька записані за заявою матері згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.

Зазначений факт, також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Згідно з ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно правової позиції позивача, ОСОБА_3 є матір`ю одиначкою, а ОСОБА_4 , 2013 р.н. як і ОСОБА_5 , 2018 р.н. та ОСОБА_6 , 2023 р.н. перебувають на повному утриманні Позивача, що підтверджується наступним.

Позивач разом з дружиною зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2023/010128027, № 2024/000067047. Діти зареєстровані та проживають з ними за однією адресою.

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 12.12.2023 виданого та підписаного комісією в складі старости Новомажарівського Старостинського округу ОСОБА_9 , діловода ОСОБА_10 та депутата селищної ради Кривні Романа встановлено, що військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_1 , 1994 р.н. разом із дружиною ОСОБА_3 , 1997 р.н. і трьома дітьми ОСОБА_4 , 2013 р.н., ОСОБА_5 , 2018 р.н. та ОСОБА_6 , 2023 р.н. з 2022 року перебувають на обліку в Старостинському окрузі, як внутрішньо переміщені особи з Херсонської області та проживають в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 . За вказаною адресою, при обстеженні житлових умов, встановлено, що умови задовільні, в будинку прибрано та є все необхідне для проживання.

Родині Позивача присвоєно статус багатодітної, всі троє дітей зазначені у відповідному посвідченні, у якому матір`ю та батьком зазначені дружина Позивача ОСОБА_3 та сам Позивач відповідно, що підтверджується Посвідченням багатодітної сім`ї серії НОМЕР_8 від 06.12.2023, дійсним до 02.12.2031.

Позивач 11.03.2024 звернувся з рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 за місцем проходження служби, у якому просив звільнити його на підставі абзацу 12 підпункту

«г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У відповіді №1772/4192 від 31.01.2024, що надійшла від командира Військової частини НОМЕР_1 , останній повідомив, що підстав для звільнення ОСОБА_1 з військової служби за призовом під час мобілізації, під час воєнного стану, на підставі п.п. «г» (перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ немає.

Окрім того, аналогічний рапорт було відправлено на адресу Міністерства оборони України та Командувачу Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, відповідно до інформації з сервісу відстеження поштових відправлень АТ «Укрпошта», 18.03.2024 відправлення були вручені представникам. Відповіді на день подання позову отримано не було.

Крім того, представником Позивача адвокатом Ювченком А.В. 12.03.2024 були направлені адвокатські запити щодо результатів розгляду рапорту Позивача про звільнення, як до військової частини НОМЕР_1 , так на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до інформації з сервісу відстеження поштових відправлень АТ «Укрпошта» представником військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит, до якого були додані копії рапорту та документів на підтвердження викладених у ньому підстав, було отримано 19.03.2024, представником Десантно- штурмових військ ЗСУ 18.03.2024 та представником Міністерства Оборони України лист з аналогічним переліком документів був отриманий 20.03.2024.

Однак, відповіді на адвокатські запити на день подання позову представником Позивача, адвокатом Ювченко А.В. отримано не було.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

З приводу спірних відносин суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 N 2102-IX), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент подачі позову строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Як зазначалось вище, Позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , яка перебуває у складі Десантно-штурмових військ, підпорядкована Міністерству оборони України.

В той же час, Позивач виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу та подав рапорт про звільнення з військової служби у запас на підставі абзацу 12 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом президента України №1153/2008 від 10.12.2008 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця. Згідно з абзацом тринадцятим п. 14.10 Розділу ХІV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 170від 10.04.2009 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби.

Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

Командири військових частин зобов`язані забезпечити своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення з військової служби, у порядку, визначеному пунктом 242 Положення, та направлення їх на військовий облік до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Відповідно до пункту 241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Згідно з правовими нормами пункту 242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання.

Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

З системного аналізу вказаних норм права наслідком розгляду рапорту військовослужбовця про його звільнення з військової служби посадові особи, які мають право на його звільнення з військової служби, зобов`язані видати наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця з військової служби чи надати обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту.

З матеріалів справи встановлено, що позивач є вітчимом ОСОБА_4 , про що свідчить надана позивачем копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 .

Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки.

Сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (стаття 268 Сімейного кодексу України).

Так, відповідно до статті 268 СК, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Тобто, вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, вітчим може надавати матеріальну допомогу.

Проте, СК України не містить застережень щодо неможливості вітчима приймати участь у вихованні та утриманні не своєї дитини з власної волі. Закон зазначене не забороняє.

Наведене дає підстави для висновку, що позивач приймає безпосередню участь у вихованні ОСОБА_4 , проте не підтверджує факту перебування її на утриманні у позивача.

Матеріали справи не містять жодних даних щодо місця роботи або ж роду занять позивача, що виконувалась ним до його призову на військову службу, та щодо розміру отриманих ним доходів, що не дозволяє суду встановити, чи дійсно позивач мав фактичну можливість надавати матеріальну допомогу падчерці, тобто утримувати її.

Також у матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо відсутності у неповнолітньої ОСОБА_4 рідних діда, баби, або ж неможливості належного утримання ними таких дітей, оскільки, як вже зазначалося вище, відповідно до частини 1 статті 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Такі докази до суду не надавались.

Вказане вище узгоджується із постановою Верховного Суду від 14 грудня 2023 року у справі № 160/11228/23.

Таким чином суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а отже не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 258, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_10 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.