Справа № 320/30400/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 липня 2024 року Київ № 320/30400/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, визнання незаконним і скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пономаренко Ю.В. 27.06.2024 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований 28.06.2024) до військової частини НОМЕР_1 .

Просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях з розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за липень 2023 року у розмірі 9532,26 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу за період з 01.09.2023 по 31.01.2024 додаткової грошової винагороди за період лікування після поранення з розрахунку 100000,00 грн. пропорційно, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі 106259,14 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу за липень 2023 року додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану з розрахунку 30000,00 грн. пропорційно у розмірі 13548,39 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу основного грошового забезпечення за період з 01.12.2023 по 31.01.2024 у розмірі 17472,43 грн.;

- зобов`язати військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу заборгованість у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях з розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі 9532,26 грн.;

- зобов`язати військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу заборгованість у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової грошової винагороди за період лікування після поранення з розрахунку 100000,00 грн. пропорційно, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі 106259,14 грн.;

- зобов`язати військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу заборгованість у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану з розрахунку 30000,00 грн. пропорційно у розмірі 13548,39 грн.;

- зобов`язати військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу заборгованість у зв`язку з порушенням строків виплати основного грошового забезпечення у розмірі 17472,43 грн.;

- зобов`язати військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати;

- визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2024 № 29 про підсумки проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення частини позивачем, у частині невиплати щомісячної премії за січень 2024 року та не включення до наказу на додаткову винагороду за січень 2024 року позивача.

Адміністративний позов не відповідає вимогам процесуального закону з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Згідно із частиною шостою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

Таким чином, у випадку заявлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, або ж мають бути зверненні до одного відповідача, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Відповідні обставини мають бути обґрунтовані позивачем з урахуванням змісту спірних правовідносин.

Із позовної заяви встановлено, що позивачем оскаржується протиправність, на його думку, дій відповідача щодо: ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях з розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за липень 2023 року у розмірі 9532,26 грн.; ненарахування та невиплати позивачу за період з 01.09.2023 по 31.01.2024 додаткової грошової винагороди за період лікування після поранення з розрахунку 100000,00 грн. пропорційно, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у розмірі 106259,14 грн.; ненарахування та невиплати позивачу за липень 2023 року додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану з розрахунку 30000,00 грн. пропорційно у розмірі 13548,39 грн.; ненарахування та невиплати позивачу основного грошового забезпечення за період з 01.12.2023 по 31.01.2024 у розмірі 17472,43 грн., а також просить суд визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2024 № 29 про підсумки проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення частини позивачем, у частині невиплати щомісячної премії за січень 2024 року та не включення до наказу на додаткову винагороду за січень 2024 року позивача.

Ураховуючи викладене, звернувшись до суду з таким позовом, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачем, незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними між собою, а також не враховуючи, що таке об`єднання непов`язаних між собою вимог значно ускладнить розгляд справи.

При цьому, позивачем у позовній заяві не наведено будь-яких аргументів на користь необхідності розгляду зазначених вимог в рамках одного провадження та відповідних доказів на обґрунтування пов`язаності між собою зазначених позовних вимог.

Щодо строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2024 № 29 про підсумки проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення частини позивачем, у частині невиплати щомісячної премії за січень 2024 року та не включення до наказу на додаткову винагороду за січень 2024 року позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Військова служба є різновидом публічної служби, тож на оскарження наказу від 08.02.2024 позивач має місячний строк.

Із цим позовом позивач звернувся до суду 27.06.2024, тобто з пропуском місячного строку на оскарження наказу від 08.02.2024.

При цьому, звернення адвоката з адвокатським запитом від 28.03.2024 до відповідача та отримання відповіді від 06.04.2024, у т.ч. й оскаржуваного наказу, свідчить лише про час, коли представник почала вчиняти дії на реалізацію прав позивача на судовий захист, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Навіть із урахуванням отримання спірного наказу у відповідь на адвокатський запит, позивачем пропущений місячний строк на його оскарження, оскільки таку відповідь надано листом від 06.04.2024, а позов подано до суду 27.06.2024.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку.

Слід зазначити, що встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням.

У силу вимог частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Із позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- письмових пояснень з аргументацією на користь необхідності розгляду зазначених вимог в рамках одного провадження та відповідних доказів на обґрунтування пов`язаності між собою зазначених позовних вимог;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Керуючись статтями 21, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 172, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Скрипка І.М.