Справа № 420/2715/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2715/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 24 січня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16), в якій представник позивача просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення від 09.01.2024 року № 65 про пенсійне забезпечення позивача, прийняте Головним управлінням ПФУ в м. Києві;

- Зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити позивачу призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60% від усіх складових сум заробітної плати згідно з довідками від 02.01.2024 року № 1-Ф, виданими ГУ ПФУ в Одеській області починаючи з 02.01.2024 року з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Також, представник просить звернути рішення до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою від 05 лютого 2024 року після усунення виявлених недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 02.01.2024 року позивач звернулась до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Проте, 09.01.2024 року їй було відмовлено у переході з одного виду пенсії на інший, у зв`язку з відсутністю у позивача 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, станом на 01.05.2016 року.

На думку позивача та представника, оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII визнано такими, що втратили чинність: 1) Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до п. 10. Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

На момент звернення ОСОБА_1 до Відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» вона досягла пенсійного віку встановленого законом - 62 роки.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягай віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 20.03.2001 року по 12.12.2001 року працювала на посаді головного бухгалтера Таїровського відділу соціального захисту населення Управління праці та соціального захисту населення Київської районної адміністрації. А, з 13.12.2001 року по 01.01.2024 року в структурних підрозділах Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області.

Отже, станом на 01.05.2016 року для визначення права на даний вид пенсії так як позивачка в цей період займала посаду державного службовця, її стаж державної служби для визначення права станом на 01.05.2016 року складав - 15 років. А, станом на 01.01.2024 (дата звільнення з посад державних службовців) стаж державної служби становив 22 роки 9 місяців, що також підтверджується довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг., надбавка за вислугу років від 02.01.2024 № 1-Ф, яка видана Головним управління пенсійного фонду України в Одеській області.

Тобто, враховуючи вимоги п. 10 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII ОСОБА_1 має право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», так як основною вимогою даного Закону є наявність стажу державної служби станом на 01 травня 2016 року не менше 10 років, та досягнення пенсійного віку і загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 50 років.

На виконання ухвали суду 16.02.2024 року (вхід. № 6716/24) від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

Через канцелярію суду 19.02.2024 року (вхід. № ЕС/7071/24) від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що пунктами 10 і 12 Прикінцевих положень Закону №889-VIII передбачено призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII державним службовцям, які на день набрання чинності цим Законом: - мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII (зі змінами) та актами Кабінету Міністрів України; - на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII (зі змінами) та актами Кабінету Міністрів України.

ОСОБА_1 відмовлено в переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно з довідки від 02.01.2024 1- Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посад державної служби та довідки від 02.01.2024 1-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) в зв`язку з відсутністю 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, станом на 01.05.2016.

Також, 19.02.2024 року (вхід.№ 6979/24) від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої представник заперечує проти доводів представника відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На виконання ухвали 21.02.2024 року від Головного управління ПФУ в м. Києві надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

Через канцелярію суду 26.02.2024 року (вхід. № 7935/24) від Головного управління ПФУ в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на таке.

Громадянка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.01.2024 гр. ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо переходу з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за принципом екстериторіальності розглянуто вищезазначену заяву та винесено рішення від 09.01.2024 №65 про відмову у здійсненні переведення та передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для повідомлення гр. ОСОБА_1 .

Рішенням від 09.01.2024 №65 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві встановлено наступне:

З 1 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-Х1І від 16.12.1993 року (далі - Закон №3723-ХІІ).

Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Постанова №622), яка застосовується починаючи з 1 травня 2016 року.

Пунктом 2 зазначеної Постанови передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-УІІІ на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. №889-УІІІ «Про державну службу»:

мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно з абзацом 6 пункту 4 Порядку для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначений в абзацах 3-5 пункту 4 Порядку визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше 1 травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Враховуючи зазначене, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено гр. ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно з довідки від 02.01.2024 1-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посад державної служби та довідки від 02.01.2024 1-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), в зв`язку з відсутністю 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, станом на 01.05.2016 року.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

Сторонами не заперечується, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком.

Судом встановлено, що позивачу було видано довідку №1-Ф від 02.01.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), відповідно до якої, ОСОБА_1 працювала в Головному управлінні ПФУ в Одеській області на посаді заступника начальника управління-начальник відділу станом на січень 2024 року: посадовий оклад 8300,00 грн, надбавка за 3 ранг 800,00 грн ,надбавка за вислугу років 50% (стаж державної служби 22 роки 09 місяців) 4150,00 грн, усього 13250,00 грн.

А також, довідку № 1-Ф від 02.01.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судом встановлено, що звільнившись з останнього місця роботи в державних органах, позивач 02.01.2024 року звернулась до пенсійного органу із заявою встановленого зразка № 55 про призначення/перерахунок пенсії з метою здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з бажанням перейти на інший вид пенсії, а саме: пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до розписки-повідомлення позивачем до заяви було надано: довідку про заробітну плату, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, заяву про призначення/перерахунок пенсії, інший документ 1184-0, паспорт, трудова книжка та пам`ятка пенсіонера.

Судом встановлено, що за принципом екстериторіальності вказані документи разом із заявою було розглянуто Головним управлінням ПФУ в м. Києві та 09.01.2024 року прийнято рішення № 65 про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного рішення: гр. ОСОБА_1 відмовлено в переході з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно довідки від 02.01.2024 1-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та довідки від 02.01.2024 1-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), в зв`язку з відсутністю 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, станом на 01.05.2016.

Позивач не погодившись із прийнятим рішення про відмову у переході на інший вид пенсії звернувся до суду із цим позовом.

Додатково судом досліджено копію трудової книжки позивача серії НОМЕР_4 та копію пенсійної справи позивача.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Частиною 2 ст.19 Конституції України унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі Закон № 1058-ІУ) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону №1058-ІV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч.1 ст.10 вказаного Закону передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульованим Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 (далі, - Закон № 3723-XII).

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015, згідно з Прикінцевих та перехідних положень якого втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Статтею 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, відповідно до пункту 10 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, у випадку відсутності в особи стажу визначеного підпунктами 10 та 12 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, за умов наявності в особи стажу понад 10 чи 20 років, в сукупності з дотриманням інших вимог, визначених пунктами 10 та 12 зазначеного Закону, у такої особи виникає право на одержання пенсії державного службовця.

При цьому, виходячи з аналізу змісту положень пунктів 10 та 12 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у питаннях пенсійного забезпечення законодавець розрізняє державних службовців та осіб, які перебувають на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, зокрема в частині набутого стажу.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 вказаного Закону та Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Тобто, після 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16.12.1993 вік і страховий стаж.

Так, відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII (у редакції на час набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Так, судом встановлено, що на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» вік позивача складав 62 роки та стаж державної служби 22 роки 09 місяців.

Відповідно до оскаржуваного рішення, підставою для відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» зазначено «відсутність 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, станом на 01.05.2016».

Аналізуючи вказану підставу для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та наведених норм законодавства, суд зазначає, що Головне управління помилково дійшло такого висновку, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач має трудову книжку серії НОМЕР_4 та вкладиш до трудової книжки НОМЕР_5 .

Відповідно до записів у вказаній трудовій книжці позивач з 20.03.2001 року по 12.12.2001 року (записи №11-17) працювала на посаді головного бухгалтера Таїровського відділу соціального захисту населення Управління праці та соціального захисту населення Київської районної адміністрації. А, з 13.12.2001 року по 01.01.2024 року (записи №18-40) в структурних підрозділах Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Відповідно до записів у трудовій книжці: №12 20.03.2001 позивачу присвоєно 13 ранг державного службовця, № 13 - 20.03.2001 прийнята присяга державного службовця, № 24 13.08.2015 переведена на рівнозначну посаду начальника бюджетно-фінансового відділу головного бухгалтера, № 25 01.05.2016 року присвоєно шостий ранг державного службовця, № 26 - 01.12.2016 присвоєно п`ятий ранг державного службовця, № 27 31.03.2017 року звільнена з займаної посади з переведенням до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі у зв`язку з реорганізацією; № 29 01.05.2019 - позивачу присвоєно черговий 4 ранг державного службовця; № 39 -01.05.2022 року позивачу присвоєно черговий 3 ранг державного службовця.

Тобто, записами у трудовій книжці підтверджено, що починаючи з 13.12.2001 року по 01.01.2024 року безперервно перебувала на державній службі, у тому числі на дату 01.05.2016 року.

Так, станом на день набрання чинності Закону України "Про державну службу" в редакції від 10 грудня 2015 року № 889-VIII відповідно до запису № 23 у трудовій книжці, позивач перебувала на посаді рівнозначній начальника відділу виконання бюджету, бухгалтерського обліку та звітності (VI категорії посад державних службовців) на підставі наказу №25-ос від 03.03.2014 року та мала стаж роботи державного службовця 15 років.

Таким чином, аналізуючи у сукупності норми законодавства до фактичних обставин у справі, суд зазначає, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з наявністю у державного службовця станом на дату набрання чинності цим законом не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. А тому, доводи відповідачів є необґрунтованими та помилковими.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи викладені сторонами доводи, суд дійшов висновку, що дії відповідача не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчинені не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення від 09.01.2024 року № 65 про пенсійне забезпечення позивача, прийняте Головним управлінням ПФУ в м. Києві.

Щодо решт позовних вимог суд зазначає таке.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тому, з огляду на те, що позивач проживає в Одеській області, саме Головне управління ПФУ в Одеській області уповноважено на призначення пенсії позивачу.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне відхилення відповідачем записів у трудовій книжці та наданих позивачем довідок та те, що справа передана Головному управлінню ПФУ в Одеській області, суд доходить висновку що позовні вимоги зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити позивачу призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60% від усіх складових сум заробітної плати згідно з довідками від 02.01.2024 року № 1-Ф, виданими ГУ ПФУ в Одеській області починаючи з 02.01.2024 року з урахуванням вже отриманих сум пенсії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також у позовній заяві позивач просив звернути рішення до негайного виконання в межах одного місяця.

Розглянувши вказане клопотання, суд виходить з такого.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Однак, суд звертає увагу, що присуджений позивачу розмір пенсії ще не нарахований, що виключає застосування вказаної норми кодексу до спірних правовідносин, а тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) від 09.01.2024 року № 65 про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60% від усіх складових сум заробітної плати згідно з довідками від 02.01.2024 року № 1-Ф, виданими ГУ ПФУ в Одеській області починаючи з 02.01.2024 року з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко