Справа № 140/5904/24
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5904/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення від 23 квітня 2024 року №13 про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язання відповідача призначити пенсію за зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 05 липня 2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2023 позивач ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ).

Проте, рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 12.07.2023 № 13 відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 8 місяців, право на пенсію згідно із статтею 55 Закону № 796-ХІІ відсутнє.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/35854/23 від 18 березня 2024 року позов задовольнити частково. Визнати протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії від 12 липня 2023 року № 13. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 05 липня 2023 року про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Проте, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області рішенням №13 від 23.04.2024 відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання чи роботи у зоні гарантованого добровільного відселення.

Позивач не погоджується із рішенням відповідача ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у призначенні пенсії, оскільки є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (3 категорія), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , та постійно проживає на території Камінь-Каширського району Волинської області, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи від 23.07.1991 № 106 (далі Постанова № 106) входить до переліку населених пунктів, віднесених до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок радіоактивного забруднення, тому має право на пенсійне забезпечення відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 23.04.2024 № 13 про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з 05.07.2023.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області у наданий судом строк відзиву на позов не надав.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 05.07.2023 позивач ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ).

Проте, рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 12.07.2023 № 13 відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 8 місяців, право на пенсію згідно із статтею 55 Закону № 796-ХІІ відсутнє.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/35854/23 від 18 березня 2024 року позов задовольнити частково. Визнати протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії від 12 липня 2023 року № 13. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 05 липня 2023 року про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Проте, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області рішенням №13 від 23.04.2024 відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання чи роботи у зоні гарантованого добровільного відселення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням позивач звернулася з позовом до суду.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону № 796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Згідно із абзацом восьмим пункту 3 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які: постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.

Частинами першою, другою статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

При вирішенні спору суд враховує, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років до 01.01.1993, при цьому, особам, які додатково до вказаних вище умов, з моменту аварії по 31.07.1986, незалежно від часу проживання або роботи в цей період, проживали у зоні гарантованого добровільного відселення встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку 3 роки.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_3 від 02.04.1986 у період з 02.04.1986 по 21.04.1992 ОСОБА_1 (дівоче прізвище Акунец) працювала майстром лісу Житковичівського лісгоспу, розташованого в м. Житковичі Гомельської області Республіки Білорусь.

Відповідно до довідки від 07.09.1993 № 71 м. Житковичі Гомельської області Республіки Білорусь з квітня 1986 року забруднене цезієм-137 від 1 до 5 Кі/кв.км та на підставі розпоряджень Ради Міністрів Республіки Білорусь від 01.06.1992 № 323 та від 09.04.1991 № 133 включено в перелік населених пунктів, в яких жителям надаються встановлені законом Республіки Білорусь Про соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідні пільги.

На думку суду, з врахуванням пункту 3 статті 2 Закону № 796-ХІІ у первісній редакції (зона гарантованого добровільного відселення - це територія з щільністю забруднення ґрунту понад доаварійний рівень ізотопами цезію від 5,0 до 15,0 Кі/км2, або стронцію від 0,15 до 3,0 Кі/км2, або плутонію від 0,01 до 0,1 Кі/км2, де розрахункова ефективна еквівалентна доза опромінення людини з урахуванням коефіцієнтів міграції радіонуклідів у рослини та інших факторів може перевищити 1,0 мЗв (0,1 бер) за рік понад дозу, яку вона одержувала у доаварійний період), територія, на якій позивач працювала у період з 26.04.1986 по 31.07.1986 (м. Житковичі Гомельської області Республіки Білорусь), фактично відноситься до зони гарантованого добровільного відселення з огляду на щільність забруднення ґрунту. Відтак, позивач має право на встановлення початкової величини зниження пенсійного віку у 3 роки, за умови, що позивач станом на 01.01.1993 прожила або відпрацювала у вказаній зоні не менше 3 років.

Разом з тим, відповідач заперечує ту обставину, що станом на 01.01.1993 позивач прожила та/або відпрацювала у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, та з матеріалів справи вбачається, що період роботи (проживання) позивача в зоні гарантованого добровільного відселення становить 08 місяців, оскільки ГУ ПФУ у Волинській області до періоду проживання (роботи) в зоні гарантованого добровільного відселення не зараховано період проживання в м. Житковичі Гомельської області Республіки Білорусь з липня 1988 року по листопад 1991 року згідно з довідкою від 07.09.1993 № 71, позаяк в довідці не зазначено, до якої зони відноситься даний населений пункт.

Суд не погоджується із позицією відповідача щодо обрахунку періоду проживання (роботи) позивача в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993, з огляду на таке.

Як вбачається із довідки від 07.09.1993 № 71, виданої Житковичівською районною радою народних депутатів, ОСОБА_1 в період з липня 1988 року по листопад 1991 року дійсно проживала в м. Житковичі Гомельської області Республіки Білорусь, територія якого з квітня 1986 року забруднена цезієм-137 від 1 до 5 Кі/кв.км і має сумарну річну ефективну еквівалентну дозу опромінення 0,6 мЗв, та на підставі розпоряджень Ради Міністрів Республіки Білорусь від 01.06.1992 № 323 та від 09.04.1991 № 133 включено в перелік населених пунктів, в яких жителям надаються встановлені законом Республіки Білорусь Про соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідні пільги.

Відповідно до статті 4 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про спільні дії з мінімізації та подолання наслідків чорнобильської катастрофи, яка підписана 12.05.1997, громадяни України та Республіки Білорусь, що постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи у разі переїзду на постійне місце проживання на територію держави іншої Сторони користуються пільгами, передбаченими відповідно Законом України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Законом Республіки Білорусь Про соціальний захист громадян, що постраждали від катастрофи на Чорнобильській АЕС.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , тоді як згідно із абзацом восьмим пункту 3 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) видається особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.

Доводи відповідачів про те, що період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року становить менше трьох років та права на пенсію відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не має, суд до уваги не бере, оскільки основним документом, що підтверджує право ОСОБА_1 на пільги та компенсації, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

При цьому суд зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, рішення та дії якого оскаржуються, не надано доказів того, що видача позивачу посвідчення була оскаржена або, що таке посвідчення скасоване.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 23.04.2024 № 13 позивачу протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з тих мотивів, що період проживання (роботи) позивача на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993, становить 8 місяців, тобто менше трьох років, у зв`язку із чим позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком 05.07.2023.

Таким чином, беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, а також враховуючи вимоги статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення від 23.04.2024 № 13 ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до ст.55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язання відповідача ГУ ПФУ у Волинській області призначити і виплачувати позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 05.07.2023.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений згідно з квитанцією від 28.05.2024 (а.с.05).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 23.04.2024 № 13 Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 05.07.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, адреса: 43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В).

Суддя В.Д. Ковальчук