Справа № 120/989/24
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 липня 2024 р. Справа № 120/989/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови від 17.01.2024 ВП № 73399323.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваної постанови державного виконавця від 17.01.2024 ВП № 73399323 про накладення штрафу на боржника в сумі 10200,00 грн. за невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі № 120/11483/23. Позивач з вказаною постановою державного виконавця не погоджується та зазначає, що Головним управлінням виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі № 120/11483/23 за позовом ОСОБА_1 у межах тих зобов`язань, що були покладені на нього даним рішенням.

Ухвалою суду від 31.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), з урахуванням особливостей, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Цією ж ухвалою суд з власної ініціативи в порядку статті 49 КАС України залучив до участі у страві в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 як стягувача за виконавчим провадженням ВП № 73399323.

Окрім цього, зазначеною ухвалою також додатково витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 73399323, по якому 17.01.2024 винесена оскаржувана постанова про накладення штрафу.

06.02.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема вказав, що на виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 73399323 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 120/11483/23.

Відповідач зазначає, що 22.11.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження. У відповідь на вказану постанову, боржником надано лист № 0200-0902-5/121835 від 06.12.2023 з додатками. Згідно даного листа, ГУ ПФУ у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі №120/11483/23 проведено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 який станом на 01.07.2021 становить 23903,99 грн., однак виплаті підлягає сума 21903,99 грн. З огляду на вищевикладене відповідач вказує на те, що боржником не нараховується та не виплачується ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячна доплата до пенсії у розмірі 2000 грн., що свідчить про неналежне виконання рішення та є достатньою підставою для накладення штрафу на позивача (боржника). А тому враховуючи викладене та керуючись статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", 02.01.2024 винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн та надано новий строк виконання. Копію постанови з вимогою виконати рішення суду направлено боржнику.

У зв`язку з відсутністю у відділі документального підтвердження виконання виконавчого документа, відповідач 17.01.2024 виніс постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 10200 грн.

Враховуючи вищевикладене, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

До відзиву відповідач долучив належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 73399323.

Ухвалою від 13.02.2024 суд зупинив провадження в адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 120/376/24.

Ухвалою від 15.07.2024 суд поновив провадження у справі.

Третя особа не скористалася правом на подачу пояснень з приводу позовних вимог.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 у справі № 120/11483/23, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.07.2021 року щомісячної додаткової доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплатити з 01.07.2021 року ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

13.11.2023 Вінницьким окружним адміністративним судом по справі видано виконавчий лист № 120/11483/23.

На підставі вказаного виконавчого документа, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. від 22.11.2023 відкрито виконавче провадження ВП №73399323 щодо виконання судового рішення. Серед іншого, у даній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження щодо виконання рішення суду.

У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження, боржник листом від 06.12.2023 № 0200-0902-5/121835 повідомив державного виконавця, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду 120/11483/23 від 04.10.2023 Головним управлінням проведено розрахунок розміру пенсії стягувача станом на 01.07.2021, яка становить 23903,99 грн., однак виплаті підлягає сума 21903,99 грн. Поряд із тим пенсійний орган зазначив, що доплата по даному рішенню відсутня, оскільки перерахований розмір пенсії відповідає розміру пенсії обчисленої на виконання інших судових рішень. Також ГУ ПФУ у Вінницькій області зауважило, що ОСОБА_1 в своїй позовні заяві не заявляв вимог про виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром та відповідно суд не вирішував у рішенні від 04.10.2023 питання щодо виплати позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.07.2021.

11.12.2023 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява ОСОБА_1 від 11.12.2023, згідно якої стягував повідомив про те, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.11.2021 по справі № 120/10778/21-а було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату його пенсії без обмеження її максимальним розміром, виходячи з 86 % сум грошового забезпечення визначеного згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 № ХЛ 63400 від 31.03.2021 року, виходячи з 86 % сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум пенсії

В подальшому 13.12.2023 відповідач сформував вимогу державного виконавця, у якій зобов`язав ГУ ПФУ у Вінницькій області надати до відділу докази виконання рішення суду у повному обсязі, при цьому наголосивши, що право стягувача на проведення виплати без обмеження максимальним розміром пенсії з аналогічних підстав уже було захищене судовим рішенням

Листом від 22.12.2023 № 0200-0902-5/128114 ГУ ПФУ у Вінницькій області ще раз повідомило про те, що рішенням суду у справі №120/11483/23 надавалась оцінка спірним правовідносинам щодо виплати пенсії ОСОБА_1 без врахування вимог щодо обмеження її максимальним розміром з 01.07.2021 та визнано протиправними дії Головного управління щодо обмеження пенсії максимальним розміром саме з 01.07.2021, тобто пенсійний орган наголосив, що предметом розгляду у даній справі були правовідносини, які існували на момент розгляду справи по суті. Розмір виплачуваної пенсії в судовому рішенні не встановлювався, як і не ставилось питання подальших перерахунків пенсії позивача. Також, суд не вирішував в судовому порядку питання щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром в подальшому, так як не наділений процесуальним правом розглядати позовні вимоги на майбутнє, що суперечитиме завданню адміністративного судочинства.

Надалі, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. від 02.01.2024 в рамках виконавчого провадження ВП №73399323 накладено штраф у розмірі 5100 грн. на боржника у зв`язку з невиконанням рішення суду і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати таке рішення.

В подальшому зв`язку з повторним невиконанням боржником рішення суду спірною постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. від 17.01.2024 в рамках виконавчого провадження ВП № 73399323 на боржника накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відтак, предметом позову у даній справі є саме постанова відповідача від 17.01.2024 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання без поважних причин рішення суду зобов`язального характеру у тому ж самому виконавчому провадженні.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Умови і порядок виконання рішень немайнового характеру, визначено розділом VIII Закону України "Про виконавче провадження", зокрема статтями 63, 75 якого передбачено спосіб та порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною 3 статті 63 Закону № 1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені вище нормативні положення в контексті цієї справи, суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас, обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У свою чергу, обов`язковою умовою для накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі є встановлення факту повторного невиконання рішення без поважних причин.

Отже, обов`язковою умовою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу у подвійному розмірі є: 1) встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин та застосування до нього штрафу у розмірі 5100 грн; 2) повторне невиконання рішення без поважних причин.

Як встановлено судом, прийняттю спірної постанови про накладення штрафу у подвійному розмірі 10200 грн передувало прийняття первинної постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5 100 грн.

Таким чином, предметом позову у цій справі є постанова відповідача від 17.01.2024 про накладення штрафу в подвійному розмірі - 10200,00 грн за повторне невиконання без поважних причин рішення суду зобов`язального характеру у тому ж виконавчому провадженні № 73399323.

Водночас, суд зауважує, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.01.2024 у справі № 120/376/24, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2024, відмовлено у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 02.01.2024 про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 73399323.

Рішення суду у справі набрало законної сили 26.02.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.01.2024 у справі № 120/376/24, яке набрало законної сили, встановлено правомірність накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за невиконання рішення суду в адміністративній справі № 120/11483/23.

Щодо повторного невиконання рішення суду, то суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів виконання рішення суду на вимогу державного виконавця, яка зазначена у постанові про накладення штрафу, що також підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 73399323.

Наведене свідчить про невиконання позивачем рішення суду без поважних причин та, як наслідок, про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови від 17.01.2024 про накладення штрафу в сумі 10200 грн у виконавчому провадженні № 73399323.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. правомірно, з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову від 17.01.2024 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу в сумі 10200 грн за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 73399323.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та наданої їм оцінки позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстав для відшкодування позивачу судових витрат у справі немає.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, );

Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, );

Третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Мультян Марина Бондівна