Справа № 300/7042/23
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" липня 2024 р. справа № 300/7042/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання до вчинення певних дій,
ОСОБА_1 (далі позивач) в інтересах якого діє адвокат Атаманюк В.М. (далі представник позивача) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі - відповідач) в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення повного розрахунку та виплати всіх належних виплат при звільненні ОСОБА_1 з військової служби;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за станом здоров`я у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у порядку, визначеному Розділом XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства Оборони України від 07.06.2018 № 260.
Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 . Згідно витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 21.09.2023 за №266, позивача наказом (по особовому складу) командира військової частини НОМЕР_1 (надалі в/ч НОМЕР_1 ) за №214-РС від 17.09. 2023 звільнено у відставку відповідно до підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №3127-ІХ (надалі Закон №3127-ІХ) за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби. З 21.09.2023 позивач справи та посаду здав і вибув для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . На переконання представника позивача ОСОБА_1 , при звільненні з військової служби у відставку за станом здоров`я мав право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, незалежно від наявності у нього вислуги 10 років і більше, однак відповідачем при звільненні позивача така не була виплачена. Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожен повний рік служби, представник позивача діючи в інтересах позивача звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами. Одночасно судом витребувано у сторін докази необхідні для розгляду даної адміністративної справи (а.с.18-19).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву (а.с.23-24). Військова частина вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Так, у відзиві представник відповідача зазначає, що відповідно до пункту 4 розділу ХХХІІ (Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби) наказу Міністерства оборони України "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" від 07.06.2018 за №260 (надалі Порядок №260), особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які були призвані на військову службу за призовом у в`язку з мобілізацією, або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, при звільненні із служби виплачується одноразова грошова допомога в порядку та розмірах, визначених Порядком та умовами виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 за № 460 (надалі Порядок №460). Пунктом 1 Порядку №460 визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом із числа резервістів в особливий період та звільняються із служби, виплачується грошова допомога в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення. Як стверджує представник відповідача, згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2023 за №266 (по стройовій частині) та картки особового рахунку ОСОБА_1 , позивачу виплачено, окрім іншого, грошову допомогу при звільненні в розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних місяців служби згідно постанови КМУ від 17.09.2014 №460. З огляду на викладене представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити.
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до витягу з наказу №107 від 17.04.2022 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 01.04.2022 №300/ПУ/853З на посаду навідника 1 відділення технічної розвідки взводу технічної розвідки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , ВОС НОМЕР_2 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), з 17.04.2022 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, з 17.04.2022 справи та посаду приняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с.26).
Згідно довідки №1795 від 27.09.2023 командира Військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 17.04.2022 по 13.07.2022, з 13.07.2022 по 15.02.2023 та 25.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області (а.с.9).
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2023 за №266 старшого солдата ОСОБА_1 , звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому склад) за №214-РС від 17.09.2023 з військової служби у відставку згідно підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №3127-ІХ за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби. З 21.09.2023 позивач справи та посаду здав і вибув для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).
В зазначеному витязі із наказу вказано, що вислуга років позивача станом на 21.09.2023 становить: календарних 02 роки 11 місяців 29дні (а.с.10).
Як свідчить витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2023 за №266 (а.с.27), картка особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за вересень 2023 року видана військовою частиною НОМЕР_1 (а.с.29) ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу при звільненні (мобілізованим) в розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних місяців служби згідно постанови КМУ від 17.09.2014 №460 в розмірі 15 351,00 гривень.
Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за станом здоров`я у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у порядку, визначеному Розділом XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства Оборони України від 07.06.2018 № 260, позивач через уповноваженого представника звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII.
Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
За змістом частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону №2232-XII).
Згідно із частиною 6 статті 2 цього Закону №2232-XII одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232-XII).
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 за №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє по цей час.
Абзацом 4 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 за №3543-XII визначено, що мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Як вже встановлено судом вище, відповідно до наказу №107 від 17.04.2022 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 01.04.2022 №300/ПУ/853З на посаду навідника 1 відділення технічної розвідки взводу технічної розвідки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , ВОС НОМЕР_2 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), з 17.04.2022 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, з 17.04.2022 справи та посаду приняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою (а.с.26).
Згідно довідки №1795 від 27.09.2023 командира Військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 17.04.2022 по 13.07.2022, з 13.07.2022 по 15.02.2023 та 25.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області (а.с.9).
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2023 за №266 старшого солдата ОСОБА_1 , звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому склад) за №214-РС від 17.09.2023 з військової служби у відставку згідно підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №3127-ІХ за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби (а.с.10).
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (частина 1 статті 9 Закону №2011-XII).
Згідно частини 2 статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.
У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
За приписами абзацу 7 частини 2 статті 15 Закону №2211-ХІІ військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 за №260 (надалі по тексту також Порядок №260).
Згідно пункту 4 XXXII "Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби" Порядку №260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, при звільненні зі служби виплачується одноразова грошова допомога в порядку та розмірах, визначених Порядком та умовами виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року №460.
Відповідно до пунктів 1-2 цього Порядку №460 військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.
Військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Пунктами 3-4 Порядку №460 встановлено, що розмір допомоги обчислюється з урахуванням пунктів 1 і 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" та допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.
Виплата військовослужбовцям допомоги у разі звільнення з військової служби здійснюється Міноборони, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів державного бюджету, передбачених на їх утримання (пункт 5 Порядку №460).
Враховуючи вищезазначене правове регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що при звільненні з військової служби 21.09.2023 позивач, як військовослужбовець, що проходив військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, відповідно до абзацу 7 частини 2 статті 15 Закону №2011-XI та Порядку №460 мав право саме на одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення, отриманого ним за кожний повний календарний місяць служби з 17.04.2022 по 21.09.2023.
Судом встановлено, що позивач звільнений з військової служби на підставі підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я).
Як свідчить витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2023 за №266 (а.с.27), картка особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 за вересень 2023 року видана військовою частиною НОМЕР_1 (а.с.29) ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу при звільненні (мобілізованим) в розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних місяців служби згідно постанови КМУ від 17.09.2014 №460 в розмірі 15 351,00 гривень.
Враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно прийняв рішення про виплату позивачу грошової допомоги при звільненні відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року №460, в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних місяців служби в розмірі 15 351,00 гривень.
В свою чергу, на переконання суду, доводи представника позивача про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до абзацу 1 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XI в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, ґрунтуються на хибному застосуванні позивачем норм законодавства, адже позивач при звільненні з військової служби в розумінні Закону №2232-XII, був військовослужбовцем, що проходив військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, а відтак на нього поширюється дія абзацу 7 частини 2 статті 15 Закону №2011-XI.
Також суд вважає безпідставними посилання представника позивача на висновки наведені у постанові Верховного Суду від 24.11.2020 у справі №822/3008/17, з огляду на те, що такі висновки здійснені Верховним Судом за інших фактичних обставин відмінних від обставин даної справи.
Так, за фактичних обставин справи №822/3008/17, позивач проходив військову службу та був звільнений з військової служби до введення воєнного стану в Україні, натомість за фактичних обставин даної справи №300/7042/23 позивач проходив військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання до вчинення певних дій не підлягають до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), АДРЕСА_2 ;

відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 ), АДРЕСА_3 .

Суддя Скільський І.І.