Справа № 400/6476/24
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

11 липня 2024 р. № 400/6476/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачівІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ,
провизнання протиправними постанови, дій, наказу,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач 1) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 2) про:

- визнання протиправною та скасування постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 про ступінь придатності ОСОБА_1 до військової служби, оформлену довідкою військово-лікарської комісії № 982 від 02.07.2024 року;

- визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 ;

- визнання протиправним та скасування Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з основної діяльності) від 02.07.2024 року № 197 «Про призов на військову службу за мобілізацією», в частині, де за результатами медичного огляду проведеного військово-лікарською комісією солдата ОСОБА_1 направлено для проходження військової служби за призовом за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1

09 липня 2024 року разом із позовною заявою представник позивача адвокат Ільїн О.В. до суду подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони військовій частині НОМЕР_1 , з місцем дислокації в АДРЕСА_4 , в особі її командира та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії щодо переміщення з с. Коблево, Миколаївський район, Миколаївська область ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду у цій справі.

Заява мотивована тим, що у разі визнання незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 по мобілізації Позивача та Наказу про призов Позивача на військову службу за мобілізацією, то й дії командування в/ч НОМЕР_1 про подальше його переміщення до інших військових частин, в тому числі в зону бойових дій будуть не законними, а виконання рішення суду значно буде ускладнено. На цій стадії процесу невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача, оскільки ОСОБА_2 з 02.07.2024 вже направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 , а в подальшому може бути переміщений до іншого місця служби або іншої військової частини. На цій стадії процесу без вжиття заходів забезпечення позову мобілізаційні заходи відносно ОСОБА_1 будуть завершені, а тому будь-яке рішення у цій справі не поновить порушені права позивача, про які ним наголошено у позовній заяві. Представник Позивача вважає, що саме обраний ним шлях забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки на час розгляду заяви позивач вже проходить військову службу та у разі визнання незаконним його призову на військову службу, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 2 ст. 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 151 ч. 1 п. 3, 4 КАС України, позов може бути забезпечено забороною відповідачу та іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Дослідивши доводи та підстави, викладені в заяві про забезпечення позову та позовну заяву та матеріали, додані до неї, суд дійшов наступного висновку:

За своєю суттю інститут забезпечення позову є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову при існуванні очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а також застосовані у дозволений законодавством спосіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Позивачем обрано спосіб забезпечення позову у вигляді заборони військовій частині НОМЕР_1 в особі її командира та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії щодо переміщення з с. Коблево, Миколаївський район, Миколаївська область ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини.

Однак самі позовні вимоги у цій справі стосуються незаконності постанови ВЛК та наказу про призов на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 .

Відтак, суд виходить з того, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову «Заборона військовій частині НОМЕР_1 в особі її командира та іншим компетентним особам вчиняти будь-які дії щодо переміщення солдата ОСОБА_1 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини» - по-перше, є неспівмірним заявленим позовним вимогам, а по-друге, є втручанням в імперативні повноваження військової частини, як установи, що підпорядкована Міністерству оборони України.

Так, відповідно до заявлених позовних вимог, представник позивача оскаржує постанову ВЛК, дії ТЦК по проведенню мобілізації та Наказ «Про призов по мобілізації». Військова частина НОМЕР_1 навіть не визначена представником Позивача як учасник справи, хоча рішення суду про оскарження Наказу «Про призов по мобілізації» може вплинути на права та інтереси військової частини НОМЕР_1 , оскільки Позивача саме до цієї частини направлено для проходження подальшої служби.

Обравши вищезазначений спосіб забезпечення позову, представник Позивача намагається в межах інституту забезпечення позову «визначити ОСОБА_1 зручне для нього місце проходження військової служби у АДРЕСА_4 ».

Суд критично оцінює доводи представника позивача по застосуванню заходів забезпечення позову, саме таким шляхом, оскільки вважає неприпустимим втручання в імперативну діяльність військової частини як структурного підрозділу Міністерства оборони України, тим більше під час введення воєнного стану.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 150-151, 154 КАС України, адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Ухвала підписана суддею 11.07.2024 р.

Суддя Н.В. Лісовська