Справа № 460/5539/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2024 року м. Рівне №460/5539/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 20100,00 грн., що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2023 № 1001 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» пропорційно перебуванню у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 за період з 01.06.2023 по 05.10.2023 включно та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду в розмірі 20100,00 грн. щомісячно, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2023 № 1001 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» пропорційно перебуванню у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 за період з 01.06.2023 по 05.10.2023 включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що приймаючи безпосередню участь у бойових діях під час захисту Батьківщини, під час виконання бойового завдання отримав поранення та був госпіталізований до лікарні. З 20.01.2023 був зарахований в розпорядження в/ч НОМЕР_1 де перебував до 05.10.2023. Крім цього, вказує на те, що йому видано довідку ВЛК, відповідно до якої він визнаний непридатним до військової служби у десантно-штурмових військах, у зв`язку з травмою, пов`язаною із проходженням військової служби. Однак відповідачем з 01.06.2023 по 05.10.2023 не виплачено позивачу щомісячну додаткова винагорода у розмірі 20100 грн. Позивач вважає таку бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому додаткової грошової винагороди протиправною, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою від 27.05.2024 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив. В обґрунтування своєї позиції вказує, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2023 р. № 836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» постанову доповнено, серед іншого, абзацом 7 пунктом 1-1, яким впроваджено виплату додаткової грошової винагороди 20100 грн, на яку мають право військовослужбовці, які зараховані у розпорядження командира військової частини та мають відповідати ознакам у взаємозв`язку з такими умовами як: Перебування військовослужбовця у розпорядженні командира військової частини більше 2 двох місяців (без врахування періодів стаціонарного лікування та перебування у відпустці для лікування) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців. Аналогічні зміни внесено Наказом Міністерства оборони України від 26.09.2023 №566 в пункт 2 Розділу 34 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок №260) Позивач, зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 20.01.2023 у зв`язку з довготривалим перебування на лікуванні відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. 04.03.2023 Позивач повернувся на військову службу з відпустки для лікування та по дату виключення зі списків військової частини перебував у розпорядженні командира військової частини, оскільки згідно наданих ним Довідок військово-лікарських комісій (далі Довідки ВЛК) № 3336 від 28.03.2023 був не придатний до військової служби в ДШВ. На підтвердження буцім-то свого права на виплату додаткової грошової винагороди 20100 грн, Позивачем надано суду: «…9. Копія довідки ВЛК № 3336 від 28.03.2023 року про непридатність позивача до військової служби в ДШВ на 1-му аркуші (оригінал знаходиться у позивача); 10. Копія довідки ВЛК № 3336 від 28.03.2023 року про придатність позивача до військової служби на 1-му аркуші (оригінал знаходиться у позивача);…» Ґрунтовно дослідивши дані довідки, Військова частина НОМЕР_1 приходить до висновку, що вони не відповідають внесеним змінам та вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 у відповідній редакції та пункту 2 Розділу 34 Порядку №260 необхідних для виплати додаткової грошової винагороди 20100 грн, а Позивач не набув права на виплату додаткової грошової винагороди 20100 грн за вказані ним в позовним вимогах періоди, адже: Позивач придатний до військової служби, але непридатний до військової служби у десантно-штурмових військах, тобто Позивач не визнаний ні обмежено придатним до військової служби, ні непридатним до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців, а також захворювання Позивача пов`язане з проходженням військової служби, але не пов`язане із захистом Батьківщини. Доказів того, що Позивач оскаржував зазначені довідки ВЛК, а замість них видані інші, які відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 у відповідній редакції, у Військової частини НОМЕР_1 відсутні. З врахуванням викладеного, військова частина НОМЕР_1 не має правових підстав для виплати додаткової грошової винагороди 20100 грн Позивачу за період з 01.06.2023 року по 05.10.2023. Отже, Військова частина НОМЕР_1 діяла виключно у спосіб та у порядку визначеному нормами чинного законодавства України, відтак у позовних вимогах Позивача просить відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.06.2024 позовну заяву ОСОБА_1 , після відкриття провадження у справі, залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.07.2024 клопотання військової частини НОМЕР_1 про застосування строків звернення до суду - залишено без задоволення. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задоволено. Визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду та поновлено строк звернення до суду. Розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебував на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 з 19.10.2022 по 05.10.2023.

04 січня 2023 року ОСОБА_1 отримав мінно-вибухову травму, мінно-вибухове акубаротравматичне ураження вух, гостра двобічна нейросенсорна приглухуватість зі зниженням слуху та сприйняттям ШМ Ad/As-4,5м/4, РМ 6м на обидва вуха, ЗЧМТ, струс головного мозку. Травма: ТАК, пов`язана із проходженням військової служби.

28.03.2023 проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 та діагностовано: наслідки МВТ 04.01.2023, акубаротравми, ЗЧМТ, струсу головного мзку в вигляді посттравматичної нейросенсорної приглуховатості із сприйняттям ШМ 4,5 м на обидва вуха. Травма, ТАК, пов`язана із проходженням військової служби. Довідка про обставини травми не представлена. Згідно кваліфікації тяжкості отриманих травм дані травми відносяться до легких. Остеохондроз шийного відділу хребта без порушення статодинамічної функції хребта. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Обставини отримання позивачем 04.01.2023 травми та захворювання під час проходження військової служби підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_2 від 28.03.2023 № 3336.

Крім цього, відповідно до вказаної довідки ВЛК в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_1 у зв`язку із травмою та захворюванням, пов`язаними із проходженням військової служби, визнано непридатним до військової служби у десантно-штурмових військах; придатним до військової служби.

Відповідно до витягу із наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_1 № 20-РС від 20.01.2023 солдата ОСОБА_1 , стрільця-снайпера аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону, увільнено від займаних посад та зараховано у розпорядження командира ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.01.2023.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2023 № 63 солдата за контрактом ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира частини, вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою з 04.03.2024.

Відповідно до витягу зі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05.10.2023 № 280 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , з 20.01.2023 зарахованого у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 , колишнього стрільця-снайпера 1 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону, вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби.

Оскільки позивачу не було нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду в розмірі, що передбачена Постановою № 168 за період перебування в розпорядженні командира військової частини із розрахунку 20100 грн на місяць з 01.06.2023 по 05.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).

Згідно з частиною другою статті 1-2 Закону №2011-XІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2-4 статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указами Президента України він неодноразово продовжувався та триває на даний час.

Одночасно, Військовому командуванню разом з військовими адміністраціями, органами виконавчої влади, правоохоронними органами та за участю органів місцевого самоврядування запроваджувати і здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи правового режиму воєнного стану, реалізовувати повноваження, необхідні для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168), пунктом 1-1 якої (в редакції Постанови КМ№ 836 від 09.08.2023, яка застосовується з 01.06.2023) військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування у розпорядженні щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень.

Приписами абзацу 29 ч. 2 Розділу XXXIV Наказу Міністерства оброни України Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260) встановлено, що військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).

З системного аналізу вказаної норми права, судом встановлено, що право на отримання вказаної додаткової винагороди мають військовослужбовці, які:

отримали поранення (контузію, травму або каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини;

визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

зараховані у розпорядження відповідних командирів, після перебування у розпорядженні понад два місяці.

Відповідно до витягу із наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_1 № 20-РС від 20.01.2023 солдата ОСОБА_1 , стрільця-снайпера аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону, увільнено від займаних посад та зараховано у розпорядження командира 46 окремої аеромобільної бригади десантно-штурмових військ Збройних Сил України з 20.01.2023.

Згідно з довідки ВЛК в/ч НОМЕР_2 від 28.03.2023 № 3336 ОСОБА_1 у зв`язку із травмою та захворюванням, пов`язаними із проходженням військової служби, визнано непридатним до військової служби у десантно-штурмових військах; придатним до військової служби.

Відповідно до витягу зі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05.10.2023 № 280 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , з 20.01.2023 зарахованого у розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 , колишнього стрільця-снайпера 1 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону, вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі № 460/19956/23, яке набрало законної сили відповідно до ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024, встановлено, що 04.01.2023 ОСОБА_1 отримав поранення під час бойового завдання із захисту Батьківщини у зв`язку із чим вибув на лікування.

Крім того, судом у вказаній справі встановлено, що посилання в/ч НОМЕР_1 на відсутність довідки про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем ОСОБА_1 , суд до уваги не бере, оскільки неналежна організація суб`єктом владних повноважень своєї внутрішньої діяльності чи недотримання відповідачем порядку фіксації отриманого поранення військовослужбовцем, не може бути підставою для позбавлення останнього права на виплату додаткової винагороди у розмірі передбаченому Постановою КМУ №168. Обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, яка пов`язана з захистом Батьківщини, підтверджуються документами, які є у матеріалах справи і були перераховані судом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 отримав травму пов`язану із захистом Батьківщини.

Разом з тим, суд вважає, що ОСОБА_1 не має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 20100 гривень на місяць за період з 01.06.2023 по 05.10.2023 за період перебування у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , оскільки позивача визнано непридатним до військової служби у десантно-штурмових військах та придатним до військової служби, а не обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців.

Доказів, що спростовують дані висновки суду, позивачем до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, не знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті.

Наведене, дає підстави ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Підстави для розподілу судових витрат у порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 12 липня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Д.П. Зозуля