Справа № 500/1290/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1290/24

11 липня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення прийняті Головним управлінням Державної податкової служби у Тернопільській області від 08 лютого 2024 року №4, від 08 лютого 2024 року №4, від 08 лютого 2024 року №4.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Позивач просить врахувати, що знаходиться на загальній системі оподаткування та зареєстрований платником податку на додану вартість, та вимоги п.15 розділу II «Прикінцевих положень» Закону № 265/95-ВР до нього не застосовуються, в силу прямої вказівки закону. Вважає, що не є суб`єктом до якого застосовується фінансова відповідальність, передбачена п.15 розділу II «Прикінцевих положень» Закону № 265/95-ВР, а притягнення до фінансової відповідальності за нормою права, яка не передбачає відповідальності платника податків, є безумовною підставою для скасування прийнятих податкових повідомлень-рішень, безвідносно до інших обставин даної справи. Просить врахувати, що проведення фактичної перевірки у приміщенні контролюючого органу на підставі даних СОД РРО, згідно із визначеннями наведеними в Податковому кодексу України, після 01 січня 2021 року, вважається камеральною перевіркою. Зауважує, що із статей 75, 80 ПК убачається, що змістом (особливістю) фактичної перевірки є перевірка дотримання суб`єктом, господарювання вимог закону саме на поточний момент, а перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки. Тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкції. Також, на переконання позивача, відомості складеного контролюючим органом акту перевірки не містять даних про винесення контролюючим органом відносно заявника податкових повідомлень - рішень про застосування фінансової санкції, які б пройшли процедуру узгодження та не втратили юридичної сили.

Ухвалою суду від 11.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні даного позову. Просить врахувати, що проведеною фактичною перевіркою встановлено наступне: 1) відповідно до інформаційної системи «Податковий блок» СОД РРО, ФОП ОСОБА_1 при продажу квитків з перевезення пасажирів розрахункові операції проведено без реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідного розрахункового документа, а саме в фіскальних чеках відсутні обов`язкові реквізити для платників податків, що зареєстровані платниками податків на додану вартість - літерне позначення ставки ПДВ (наприклад, ПДВ - 0%, ПДВ - 7%, ПДВ - 20%). Порушення вчинене вперше в сумі 1900 грн. 02.10.2023 фіскальний чек №3703. Порушення вчинені «в наступне» з 02.10.2023 фіскальний чек №3704 по 22.01.2024 фіскальний чек №3745 в сумі 27755,00 грн.; 2) при проведенні розрахункової операції з продажу квитка по перевезенню пасажира за маршрутом м. Вінниця - м. Познань вартістю 1600,00 грн. та з продажу квитка з перевезення пасажира за маршрутом м. Познань - м. Вінниця вартістю 1564,00 грн, розрахункову операцію не проведено через реєстратор розрахункових операцій, відповідні розрахункові документи не роздруковано та не видано. Вказує, що всього на місці проведення розрахункової операції сума готівкової виручки становить 35114,00 грн. Зауважує, що при продажу квитків з перевезення пасажирів 22.01.2024 (розрахункові операції в готівковій формі оплати) розрахункові документи не роздруковувались та не видавались. Зазначає, що на суб`єкта господарювання покладається обов`язок застосовувати РРО/ПРРО під час здійснення кожної розрахункової операції. ГУ ДПС у Тернопільській області вважає безпідставними доводи позивача про те, що фактична перевірка повинна фіксувати порушення, які вчинено в період її проведення, а не за інші періоди, оскільки норми податкового законодавства не передбачають такого порядку здійснення фактичної перевірки, як «фіксація тільки тих фактів, які будуть виявлені на місці проведення такої перевірки», та не встановлюють такого обмеження, як «фіксація лише тих порушень законодавства, які будуть виявлені на місці та в день проведення такої перевірки і які вчиненні платником під час здійснення контролюючим органом фактичної перевірки». До того ж, вказує, що у разі виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання підтверджених належним чином фактів неодноразових порушень вимог щодо застосування РРО та/або ПРРО до суб`єкта господарювання застосовуються фінансові санкції, зокрема за першу з таких операцій - штраф як за перше порушення, а за кожну наступну - як за наступне порушення.

Судом встановлено, що на підставі п.п.80.2.2, 80.2.3 пункту 80.2 ст. 80 глави 8 розділу ІІ п.69.27підрозділу 10 "Інші перехідні положення" та керуючись ст.20,61,62, п.п. 75.1.3, п.75.1 ст. 75, п. 82.3 ст. 82 ПК України, Законів України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про ліцензування видів господарської діяльності", "Про ціни і ціноутворення", Кодексу законів про працю України, та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС, та відповідно доповідної записки відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області №185/02-32-07-05 від 16.01.2024, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято Наказ №260к від 17.01.2024 "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 ".

У відповідності до даного Наказу вирішено провести фактичну перевірки ФОП ОСОБА_1 , білетна каса, АДРЕСА_1 , з 17.01.2024 тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.10.2023 по дату закінчення перевірки з метою упередження порушень вимог чинного законодавства з питань порядку проведення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки).

За результатами проведеної перевірки складено Акт (довідку) фактичної перевірки від 23.01.2024, яким встановлено порушення п.1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Після цього, 08.02.2024 Головним управління ДПС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення - рішення №4, яким за порушення пункту 1,2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами і доповненнями застосовано штрафні санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 475,00 грн.

За дане порушення до платника податків застосовано відповідальність, передбачену п. 15 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 265/95-ВР у розмірі 25 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.

08.02.2024 Головним управління ДПС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення - рішення №4, яким за порушення пункту 1,2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами і доповненнями застосовано штрафні санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 13877,50 грн.

За дане порушення до платника податків застосовано відповідальність, передбачені п.15 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 265/95-ВР у розмірі 50 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктомтоварів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

08.02.2024 Головним управління ДПС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення - рішення №4, яким за порушення пункту 1,2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами і доповненнями застосовано штрафні санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 17557,00 грн.

За дане порушення до платника податків застосовано відповідальність, передбачені п. 15 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 265/95-ВР 50 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення».

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Верховним Судом в постанові від 02 березня 2023 року у справі № 380/13375/21 (адміністративне провадження № К/990/35310/22) вказано, що посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Положеннями цієї глави ПК України встановлюється чітке розмежування щодо порядку проведення окремих видів перевірок, зокрема, й щодо місця проведення податкових перевірок.

Так, згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Отже, виходячи з буквального аналізу змісту норми підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України проведення фактичної перевірки вимагає чіткого з`ясування місця безпосереднього провадження платником податків конкретного виду діяльності та фактичного проведення цієї перевірки у такому місці або ж за місцем розташування тих чи інших об`єктів, які використовуються господарюючим суб`єктом у його діяльності, яка охоплюється предметом фактичної перевірки.

Таким чином, на відміну від фактичної перевірки документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, а також отриманих податковим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків, що охоплюється предметом саме документальної перевірки: своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків та зборів. Натомість проведення фактичної перевірки не передбачає контролю за нарахуванням і сплатою податків.

Суд звертає увагу, що особливість фактичних перевірок та їх відмінність від усіх інших перевірок, які проводяться податковими органами, полягає у тому, що при їх проведенні перевіряються не бухгалтерські документи, а правильність фактичних дій (фактичного стану речей) суб`єкта підприємницької діяльності. Тому, така перевірка проводиться не за місцем розташування платника податку (місцем розташування органу управління), а саме за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2020 року у справі №640/2254/19 вже висловлювався про те, що фактична перевірка може проводитися як за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, так і за місцем розташування господарських та інших об`єктів права власності такого платника.

Аналізуючи положення статей 75, 80 ПК України суд приходить до висновку, що змістом (особливістю) фактичної перевірки є перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (фактичний момент перевірки), це корелюється із правом податкового органу прийти на перевірку без попередження у будь-яку годину доби, згідно робочого графіка суб`єкта господарювання.

Проведення ж перевірки документів позивача, отриманих контролюючим органом з електронної бази в приміщенні ГУ ДПС за минулий час, відносно фактичної перевірки, що використовується відповідачем в якості підстави для висновку про наявність порушень законодавства з боку позивача фактично носить характер документальної перевірки.

Суд зауважує, що у спірному випадку Акт перевірки складено 23.01.2024, тоді як порушення встановлені за результатами вказаної перевірки, мали місце 02.10.2023 на суму 1900,00 грн., а також з 02.10.2023 по 22.01.2023 на загальну суму 27755,00 грн.

З цього приводу, суд також зазначає, що Законом України від 20.09.2019 № 129-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо детінізацїї розрахунків у сфері торгівлі і послуг» (далі - Закон № 129-ІХ) внесено зміни до Податкового кодексу України.

Пунктом 1 розділу І Закону №. 129-ІХ пункт 14.1 статті 14 Податкового кодексу України доповнено підпунктом 14.1.278 наступного змісту: «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - СОД РРО) - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій та програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності, та достовірності розрахункових документів». -

Також, згідно з пунктом 7 розділу І Закону № 129-ІХ, в абзаці першому підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 слова "та спирту етилового" замінено словами "та спирту етилового, даних СОДРРО".

Після чого, підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК було викладено в наступній редакції: « 75.1.1. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи, електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки, платників у - системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО».

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу II Закону № 129-ІХ: Зміни, які стосуються статей 14 та 75 Податкового кодексу України набирають чинності з 01 січня 2021 року.

На думку суду, проведення фактичної перевірки у приміщенні контролюючого органу на підставі даних СОД РРО, згідно із визначеннями наведеними в Податковому кодексу України, після 01 січня 2021 року, вважається камеральною перевіркою. При цьому, порушення, наведені контролюючим органом в акті перевірки встановлені не за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, не узгоджується з приписами пп.75.1.3. п. 75.1 ст. 75 ПК.

Крім цього, Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування т послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року (далі Закон № 265/95-ВР) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Згідно п.п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Згідно п. 15 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 265/95-ВР у період з 1 серпня 2023 року по 31 липня 2025 року, але не пізніше ніж до дати припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, що здійснюють діяльність з продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або надають послуги, фінансова відповідальність за проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, невидачу (у паперовій та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання застосовується у таких розмірах:

25 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Аналіз наведеної вище норми дає підстави для висновку, що п.15 розділу П «Прикінцеві положення» Закону №265/95-ВР підлягає застосуванню виключно до фізичних осіб-підприємців платників єдиного податку, які не зареєстровані платником податку на додану вартість.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що до позивача застосовано штрафну санкцію, передбачену п. 15 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 265/95-ВР за порушенням п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.

Як слідує з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність згідно з КВЕД 49.31 «Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення».

Із розділу 2 "Описова частина" Акту фактичної перевірки від 23.01.2024 вбачається, що ФОП ОСОБА_1 знаходиться на загальній системі оподаткування та зареєстрований платником податку на додану вартість.

На думку суду, акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

То ж, суд вважає, що оскільки позивач знаходиться на загальній системі оподаткування та зареєстрований платником податку на додану вартість, та вимоги п.15 розділу II «Прикінцевих положень» Закону № 265/95-ВР до нього не застосовуються, в силу прямої вказівки закону. Це також, на думку суду, свідчить про те, що позивач не є суб`єктом до якого застосовується фінансова відповідальність, передбачена п.15 розділу II «Прикінцевих положень» Закону № 265/95-ВР.

Також, згідно зі ст. 111.4. ПК України, особа вважається такою, що вчинила правопорушення повторно, якщо вона була притягнута до відповідальності у встановленому цим Кодексом порядку.

На переконання суду, особа вважається такою, що вчинила правопорушення повторно, якщо вона була притягнута до відповідальності у встановленому Податковим кодексом України порядку за вчинення цього правопорушення, а тому, обов`язковою кваліфікуючою ознакою / повторності податкового правопорушення є завершення процедури узгодження винесеного раніше у часі податкового повідомлення рішення контролюючого органу у розумінні п.57.3 ст.57, п.56.17 ст.56, п.56.18 ст.56. Податкового кодексу України.

У спірному випадку судом не здобуто, а учасниками справи суду не подано доказів винесення контролюючим органом відносно заявника податкових повідомлень - рішень про застосування фінансової санкції, які б пройшли процедуру узгодження та не втратили юридичної сили.

Отже, у сукупності наведених обставин, перевіряючи спірні податкові повідомлення - рішення на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що спірні у даній справі податкові повідомлення - рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень в порядку, передбаченому ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДПС у Тернопільській області від 08.02.2024 за №4, №4, №4.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 11 липня 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46003 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.