Справа № 320/14124/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року м. Київ № 320/14124/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Любенко Д.І.,

за участю представників сторін:

позивача Кульчицький Є.Г.

від відповідача-1 не з`явились,

від відповідача-2 не з`явились,

розглянув у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів

Одеської обласної прокуратури

про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Одеської обласної прокуратури, в якому позивач з урахуванням уточненого позову просить суд:

- визнати протиправним та скасувати у частині рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження № 18 дп-23 від 25 січня 2023 року про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_1 у вигляді догани;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Одеської обласної прокуратури від 07 лютого 2023 року № 196 к про застосування до прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що доводи оскаржуваного рішення, у частині яка стосується вчинення саме позивачем дисциплінарного проступку є необґрунтованими та безпідставними, позаяк в діях позивача відсутній склад дисциплінарного правопорушення та не встановлено вину поза всяким розумним сумнівом. Твердження про невиконання чи неналежне виконання позивачем службових обов`язків, на переконання позивача, є суб`єктивним та доводи дисциплінарної скарги є такими, що не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими, нелогічними та надуманими, оскільки це спростовується матеріалами дисциплінарного провадження № 07/3/2-309дс-123дп-22 від 21.12.2022 та під час розгляду відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження по суті. Оскаржуване рішення є також протиправним та підлягає скасуванню, адже було допущено непропорційність застосованого дисциплінарного стягнення, а відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, не було встановлено факту вчинення дій, а також відсутні докази, які б могли слугувати для висновку про порушення прокурором етичних норм чи інших норм законодавства, які є підставою для притягнення прокурора до відповідальності. Позивач акцентує увагу на тому, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тим паче скріншоти з них, не може замінити постанову керівника про визначення складу групи прокурорів, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує наслідки в конкретному кримінальному провадженні, тому відсутність зазначеної постанови в матеріалах кримінального провадження, або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури, обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень. Скріншоти витягів з ЄРДР, а також відсутність відомостей, які підтвердужуть ознайомлення позивача, як старшого групи, з постановою про призначення групи прокурорів у матеріалах дициплінарного провадження, не можуть буди належним (допустимим) доказом підтвердженням призначення мене старшим групи у кримінальних провадженнях № №0000087, 0000154, у яких прокурором Чаплинського відділу Каховської окружної прокуратури Сімчук А.В., у період з 2020-2021 внесено до ЄРДР неправдиві відомості. Позивач стверджує, що у кримінальних провадженнях № № 0000087, 0000154, ним, відповідно до вимог, ст. 37 КПК України, будь-яких вказівок та/або доручень інших прокурорам, у томи числі ОСОБА_2 не надавалося, а також жодних процесуальних рішень у вказаних кримінальних провадженнях не приймав, за весь час, до нього, як старшого групи в цих кримінальних проваджень з будь-якими питаннями, у тому числі про проведення слідчих дій, погодження підозр, тощо, жодного разу з матеріалами кримінальних проваджень не зверталися, а законодавством не уповноважено старшого групи прокурорів спостерігати за діями інших прокурорів. Крім того, позивачем наголошено на порушенні строків проведення службового розслідування та проведення перевірки дисциплінарної скарги.

Увалою Київського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 позовну заяву було залишено без руху. У строк визначений судом позивач усунув недоліки позовної заяви та подав до суду уточнений адміністративний позов.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 заяву ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, призначено підготовче засідання у справі в режимі відеоконференції.

До суду від Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог представником зазначено про те, що доводи позивача, покладені в основу позовної заяви, є безпідставними, суперечать встановленим у дисциплінарному провадженні обставинам та такими, що не підлягають задоволенню, адже за наслідками розгляду висновку, Комісією ухвалено рішення № 18дп-23, зокрема, про притягнення прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру» (неналежне виконання службових обов`язків) та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани. Оскільки будучи старшим групи прокурорів, позивач не здійснював особисто процесуальне керівництво кримінальних провадженнях, керівництво діями прокурора ОСОБА_2 при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення не здійснював, станом досудового розслідування не цікавився, відповідною, інформацією, зокрема, щодо руху кримінальних проваджень, не володів. Так. за доводами відповідача, бездіяльність ОСОБА_1 , як старшого групи прокурорів, призвела до того, що прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_2 упродовж тривалого часу не направила до суду процесуальних документів у кримінальних провадженнях, такі факти ним своєчасно не виявлено, що є грубим порушенням вимог ст. 2 КПК України. Так, старший групи прокурорів ОСОБА_1 не забезпечив направлення до суду прокурором ОСОБА_2 упродовж двох років обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000087 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні 6 кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 185, частиною третьою статті 185, частиною першою статті 263, частиною першою статті 309, частиною першою статті 307 КК України. Такі дії та бездіяльність прокурора створили умови не спрямування до суду кримінального провадження, і, як наслідок, створюють передумови для закриття провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 284 КПК України та уникнення ОСОБА_3 кримінальної відповідальності. Аналогічний факт порушення прокурором ОСОБА_1 допущено під час процесуального керівництва у кримінальному проваджені №0000154. Тож, оцінивши діяльність позивача на предмет відповідальності вимогам у згаданих кримінальних провадженнях, Комісія дійшла висновку про наявність порушень прокурором приписів чинного законодавства, які полягали у невиконанні та неналежному виконанні ним службових обов`язків, що є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності за правилами п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на 27.11.2023.

До суду від Одеської обласної прокуратури надійшов відзив на позовну заяву, в якому наголошено на тому, що видання наказу про застосування до прокурора дисциплінарного провадження є похідним від рішення органу, уповноваженого на здійснення розгляду дисциплінарних проваджень.

Протокольною ухвалою від 27.11.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті заявлених позовних вимог.

Заслухавши пояснення предствників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в органах прокуратури України працює з 08.10.2019 до цього часу.

З 08.10.2019 по 15.03.2021 обіймав посаду прокурора Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, з 15.03.2021 по 31.08.2021 - прокурора Чаплинського відділу Каховської окружної прокуратури Херсонської області, з 01.09.2021 по 31.08.2022 - прокурора Нижньосірогозького відділу Генічеської окружної прокуратури Херсонської області, а з 01.09.2022 по цей час, обіймає посаду прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області.

На підставі дисциплінарної скарги керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора від 30.05.2022, відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження 25.01.2023 прийнято рішення № 18 дп-23 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани за неналежне виконання службових обов`язків, дійшовши висновку про те, що позивачем було порущено вимоги ст. ст. 2, 9, 36, 37 КПК України, ст. ст. 19, 25 Закону України «Про прокуратуру», п. 3 розділу IV Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 28.03.2019 № 51, який діяв на час виникнення у дисциплінарній скарзі обставин, чим на думку відповідача, ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру», оскільки неналежно здійснював обов`язки старшого групи прокуророрів у 2 кримінальних провадженнях № № 0000087, 0000154, в який прокурором ОСОБА_2 без погодження зі старшим групи прокурорів, затверджено обвинувальні акти та в подальшому, не спрямовано їх до суду.

07.02.2023 керівником Одеської обласної прокуратури винесено наказ № 196к «Про застосування дисциплінарного стягнення» на підставі зазначеного вище ріщення № 18 дп-23 від 25.01.2023.

Із доводами оскаржуваного ріщення, у частині яка стосується вчинення саме позивачем дисциплінарного проступку позивач не погоджується та вважає, що в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорущення та не встановлено вину поза всяким розумним сумнівом, а твердження про невиконання чи неналежне виконання позивачем службових обов`язків, є суб`єктивним та доводи дисциплінарної скарги є такими, що не знайшли свого підтвердження, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VIII (у редакції, чинній на час виникнення та існування спірних відносин, надалі - Закон № 1697-VIII).

Згідно із п. 3, 4 ч. 4 ст. 19 Закону № 1697-VII, прокурор зобов`язаний: діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами; додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII, прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: 1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків; 2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення; 3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень; 4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру; 5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; 6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики; 7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку; 8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення; 9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

Згідно зі статтею 44 Закону № 1697-VII, дисциплінарне провадження здійснюється відповідним органом (частина перша статті 44 із змінами, внесеними згідно із Законом № 113-IX від 19.09.2019).

Відповідно до норм ч. 1 ст. 45 Закону № 1697-VII, дисциплінарне провадження - це процедура розгляду відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

За змістом ст. 47 Закону № 1697-VII, розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання. До повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора. Висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з`явився на засідання, не повідомивши про причини неявки; 3) не з`явився на засідання повторно.

Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження.

Прокурор, який не братиме участі в засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, вправі надіслати письмові пояснення щодо висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, які оголошуються на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, заслуховуються пояснення члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, подавати заяву про його відвід.

Під час прийняття рішення стосовно відводу член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, якому заявлено відвід, не має права брати участі в голосуванні та бути присутнім під час його проведення.

За ч. 1 ст. 48 Закону № 1697-VII, відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Приписами ч. 1 ст. 49 Закону № 1697-VII, передбачено, що на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

У силу норм ст. 50 Закону № 1697-VII, прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення. Розгляд адміністративного позову щодо оскарження рішення Вищої ради правосуддя здійснюється в порядку, визначеному процесуальним законом. Подання адміністративного позову до суду на рішення Вищої ради правосуддя про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності або про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора не зупиняє дію такого рішення, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення Вищої ради правосуддя про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності або про неможливість подальшого перебування особи на посаді.

Суть позовних вимог полягає у протиправності, на думку позивача, рішення відповідача про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани.

Частиною другою статті 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У цій справі судовий контроль за реалізацією повноважень органу, що здійснює дисциплінарне провадження полягає у перевірці наявності законних підстав для прийняття оскаржуваного рішення, додержання відповідним органом процедури дисциплінарного провадження, а також оцінці об`єктивності дослідження доказів у справі, додержання принципу рівності перед законом та безсторонності; якості викладення у оскаржуваному рішенні доводів, мотивів його прийняття.

Судом досліджено, що до Комісії 06.06.2022 надійшла дисциплінарна скарга керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про вчинення дисциплінарного проступку прокурорами ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Того самого дня вказану скаргу розподілено за членом Комісії ОСОБА_8 , яким 13.06.2022 було прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження № 07/3/2-309дс-123дп-22.

21.12.2022 за результатами перевірки членом Комісії ОСОБА_8 , складено висновок про наявність дисциплінарного проступку в діях прокурорів, який із зібраними матеріалами передано на розгляд Комісії.

11.01.2023 розгляд висновку на засіданні Комісії не відбувся через неявку прокурорів ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , тому, надалі позивача та прокурорів повторно повідомлено про проведення 25.01.2023 засідання Комісії.

Прокурор ОСОБА_1 надіслав клопотання, яким повідомив, що не братиме участі в засіданні Комісії, з висновком члена Комісії не погодився та просив закрити дисциплінарне провадження стосовно нього.

За таких обставин Комісією, ураховуючи вимоги п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про прокуратуру», було прийнято рішення про розгляд висновку за відсутності прокурора ОСОБА_1 .

За наслідками розгляду висновку, 25.01.2023 було ухвалено рішення № 18дп-23, зокрема, про притягнення прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру», а саме, неналежне виконання службових обов`язків та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.

Відповідно до приписів ч.ч. 4, 10 ст. 46 Закону України «Про прокуратуру», після відкриття дисциплінарного провадження член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена органу за результатами перевірки.

Член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону № 1697-VІІ, розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має бути надіслано не пізніше як за десять днів до дня проведення засідання.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 48 Закону № 1697-VІІ, рішення в дисциплінарному провадженні Комісія приймає більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора. При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Застосування до прокурора дисциплінарного стягнення відповідно до статей 9 та 11 Закону № 1697-VІІ, здійснюється Генеральним прокурором та керівниками обласних прокуратур на підставі рішення Комісії.

Порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурора також регламентується Положенням про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, прийнятий 27 квітня 2017 року всеукраїнською конференцією прокурорів (у редакції, прийнятій всеукраїнською конференцією прокурорів 28 серпня 2021 року) (далі - Положення).

За правилами п. 61-63 Положення, орган має право приймати рішення, якщо на його засіданні присутні не менше дев`яти членів органу. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від загального складу органу, передбаченого Законом. Рішення органу викладаються в письмовій формі. Орган не може приймати рішення на підставі припущень, неперевіреної чи недостовірної інформації. У рішенні органу зазначаються дата і місце його прийняття, члени органу, які брали участь у засіданні, питання, що розглядалися, мотиви прийнятого рішення, а також порядок і строк оскарження рішення, в тому числі дозвіл особі, яка подала дисциплінарну скаргу, на оскарження рішення, якщо він наданий. Рішення підписується головуючим та членами органу, які брали участь у засіданні. Професійна діяльність прокурора має ґрунтуватися на неухильному дотриманні конституційних принципів верховенства права та законності.

Частиною 1 ст. 25 Закону 1697-VII, визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неуперєдженого розслідування і судового розгляду кримінального правопорушення.

Загальні засади кримінального провадження визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

За ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Так, повноваження прокурора у кримінальному провадженні визначені ч. 2 ст. 36 КПК України.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 37 КПК України, прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Відповідно до норм ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За правилами п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України.

Тож, навеедним окреслюється, що прокурор має право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні виключно в межах процесуальних строків, зокрема, складати, затверджувати та направляти обвинувальний акт у кримінальному провадженні саме у межах строку досудового розслідування. Окрім цього, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено можливості передання обвинувального акта до суду поза межами строків досудового розслідування. При цьому, критерії, вимоги щодо ефективності виконання повноважень прокурором у сфері процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, встановлено саме нормами КПК України та наказами Генерального прокурора.

Згідно з п. 1 глави другої розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 289 (далі - Положення про ЄРДР), до Реєстру, серед інших, вносяться відомості про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 глави третьої розділу І Положення про ЄРДР такі відомості вносяться протягом 24 годин з моменту прийняття процесуальних рішень. Розділом VI цього Положення, встановлено, що прокурори, керівники органів досудового розслідування, органів дізнання всіх рівнів забезпечують у відомствах контроль за своєчасним, повним та достовірним внесенням інформації до Реєстру у строки, визначені КПК України та цим Положенням.

Згідно з розділом VII Положення про ЄРДР, особою, відповідальною за своєчасність, повноту та об`єктивність внесених до Реєстру відомостей згідно з чинним законодавством, є реєстратор. Аналогічні вимоги щодо ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено й нормативним актом, який діяв до 30.06.2020, а саме, Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139.

Так, п. 3 розділу IV Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 28.03.2019 № 51 (далі - Порядок № 51), який діяв до 30.09.2021, було передбачено, що прокурор у кримінальному провадженні, здійснюючи процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, відповідно до вимог законодавства, забезпечує виконання завдань кримінального провадження з дотриманням його загальних засад, здійснює повноваження, передбачені КПК України.

Згідно з п. 11.1, 11.3, 11.12, 11.13 наказу Генерального прокурора «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» від 30.09.2021 № 309, прокурор, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відповідно до вимог законодавства: зобов`язаний здійснювати щоденний моніторинг ЄРДР; перевіряти дотримання визначених правил підслідності щодо проведення досудового розслідування у формі дізнання кримінальних проступків та досудового слідства злочинів уповноваженими органами; контролювати виконання доручень і вказівок, наданих слідчому, дізнавачу, органу досудового розслідування, відповідному оперативному підрозділу, щодо проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій; відповідно до закону реагувати на факти невиконання слідчим, дізнавачем письмових вказівок прокурора та за наявності підстав ініціювати притягнення слідчого, дізнавача до відповідальності.

Під час здійснення дисциплінарного провадження, відповідним органом було встановлено, що прокурор Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, а з 01.09.2021 Нижньосірогозького відділу Генічеської окружної прокуратури Херсонської обласної прокуратури Кульчицький Є.Г. у 2020-2021 роках самоусунувся від виконання покладених повноважень старшого групи прокурорів у 2 кримінальних провадженнях № № 0000087, 0000154, а саме, будучи старшим групи прокурорів, не здійснював особисто процесуальне керівництво у таких кримінальних провадженнях, всупереч вимогам ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 37 КПК України, п. 3 розділу IV, п. 5 розділу V Порядку № 51, Положення про ЄРДР, ОСОБА_1 керівництво діями ОСОБА_2 при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення не здійснював, станом досудового розслідування не цікавився, відповідною інформацією, зокрема, щодо руху кримінальних проваджень, не володів.

За висновками дисциплінарного провадження, бездіяльність ОСОБА_1 , як старшого групи прокурорів, призвела до того, що прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_2 упродовж тривалого часу не направила до суду процесуальних документів у кримінальних провадженнях, такі факти ним своєчасно не виявлено, що є грубим порушенням вимог статті 2 КПК України.

Так, старший групи прокурорів ОСОБА_1 не забезпечив направлення до суду прокурором ОСОБА_2 упродовж двох років обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000087 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні 6 кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 185, частиною третьою статті 185, частиною першою статті 263, частиною першою статті 309, частиною першою статті 307 КК України.

Згідно з даними ЄРДР, вказане кримінальне провадження до Чаплинського районного суду Херсонської області спрямовано 30.03.2020, водночас дане кримінальне провадження, відповідно акту звірки від 08.02.2022, до вказаного суду не надійшло.

Такі дії та бездіяльність прокурора створили умови не спрямування до суду кримінального провадження, і як наслідок, створюють передумови для закриття згаданого провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 284 КПК України та уникнення ОСОБА_3 кримінальної відповідальності.

За висновками дисциплінарного провадження, аналогічний факт порушення прокурором ОСОБА_1 допущено під час процесуального керівництва у кримінальному проваджені № 0000154.

Тож, оцінивши діяльність ОСОБА_1 на предмет відповідальності наведеним вимогам у згаданих кримінальних провадженнях, комісія дійшла висновку про наявність порушень прокурором приписів чинного законодавства, які полягали у невиконанні та неналежному виконанні ним службових обов`язків, що є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності за правилами п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону № 1697-VII.

Ураховуючи вищевикладене, комісією 25.01.2023 було ухвалено рішення № 18дп-23, зокрема, в частині притягнення прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_1 за діяння, вчинені на посаді прокурора Генічеської місцевої прокуратури та на посаді прокурора Чаплинського відділу Каховської окружної прокуратури Херсонської області, до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.

У позовні й заяві позивач вказує на порушення відповідачем процедури здійснення дисциплінарного провадження, зокрема, строків її здійснення.

Слід звернути увагу на те, що дисциплінарне провадження включає наступні етапи: 1) відкриття дисциплінарного провадження; 2) проведення перевірки дисциплінарної скарги; 3) розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора; 4) прийняття рішення у дисциплінарному провадженні стосовно прокурора; 5) оскарження рішення, прийнятого за результатами дисциплінарного провадження; 6) застосування до прокурора дисциплінарного стягнення.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 46 Закону № 1697-VІІ та п. 99 Положення, після відкриття дисциплінарного провадження член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі.

Згідно з ч. 9 ст. 46 Закону № 1697-VІІ, перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений Комісією, але не більш як на місяць.

Відповідно до ч. 10 ст. 46 Закону № 1697-VІІ, член Комісії за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується.

Тож, визначені абз. 1 ч. 9 ст. 46 Закону №1697-VІІ, строки розповсюджуються на перевірку відомостей про наявність підстав для прокурора до дисциплінарної відповідальності під час винесення висновку, проте, не розповсюджуються на виготовлення висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, що також, відповідає і п. 101 та 106 Положення про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження.

З матеріалів дисциплінарного провадження вбачається, що дисциплінарна скарга до комісії надійшла 06.06.2022, остання інформація (матеріали Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора) на вимогу члена Комісії, отримано 01.08.2022, тобто в межах строку проведення перевірки, передбаченого ч. 9 ст. 46 Закону № 1697-VІІ, який закінчувався 06.08.2022. Надалі, член комісії перейшов до аналізу доказів, зібраних під час перевірки, та складання висновку, який був підписаний 21.12.2023, а 25.01.2023 на засіданні комісії розглянуто висновки про наявність дисциплінарного проступку прокурорів та ухвалено рішення № 18дп-23 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

З наведеного слідує, що посилання позивача в цій частині не знайшли свого підтвердження під час розгляду даного спору, при цьому, суд також вважає за необхідне звернути увагу і на те, що саме по собі допущення порушення строку здійснення дисциплінарного провадження та підготовки висновку, не є автоматичною підставою для визнання протиправним та скасування прийнятого рішення по суті, без наявності встановлення судом суттєвих процедурних порушень, що призвели до прийняття хибного та незаконного рішення.

Також, позивач звертає увагу й на те, що комісією було безпідставно відмовлено йому у задоволенні клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції, чим позбавлено його права на захист.

Водночас, відповідно до п. 51 Положення, засідання органу, крім закритих, можуть проводитися в режимі відеоконференції (за наявності технічної можливості).

Проведення засідання в режимі відеоконференції здійснюється за рішенням голови органу за клопотанням члена органу, учасника засідання, яке надійшло не пізніше ніж за три дні до його проведення. Порядок проведення засідання у режимі відеоконференції визначається органом.

Рішенням Комісії від 24.03.2022 № 5зп-22, затверджено Порядок проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, в режимі відеоконференції на період дії воєнного стану, що є загальнодоступним в мережі Інтернет.

Згідно з п. 1.3 розділу І Порядку проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, в режимі відеоконференції на період дії воєнного стану, учасник засідання може брати участь у засіданні Комісії за допомогою електронного зв`язку з використанням доступних технічних засобів відео- і аудіозв`язку (в режимі відеоконференції), зокрема платформ відеозв`язку (ZOOM тощо) або месенджерів, про можливість використання яких учасник засідання повідомляє Комісію згідно з пунктом 2.2 цього Порядку.

Засідання Комісії в режимі відеоконференції проводиться у разі наявності поважних причин під час воєнного стану, які унеможливлюють прибуття учасника на засідання Комісії, а також за наявності в Комісії відповідної технічної можливості (обладнання та можливість його використання у визначений день і час) за винятком закритих засідань.

Під поважними причинами слід розуміти перебування учасника: на тимчасово окупованій території; у районі активних бойових дій; під вартою.

Відповідно до п. 2.1 розділу II даного Порядку, для участі у засіданні Комісії в режимі відеоконференції учасник засідання подає клопотання не пізніше ніж за три дні до проведення засідання.

Пунктом 2.2 розділу II Порядку, визначено, що голова Комісії на підставі інформації керівника секретаріату Комісії (секретаря Комісії) приймає рішення про проведення засідання Комісії в режимі відеоконференції або про відмову в задоволенні відповідного клопотання (додаток) не пізніше наступного робочого дня після його надходження, про що відповідальна особа невідкладно інформує учасника засідання, який подав клопотання, засобами телефонного зв`язку (електронної пошти).

Рішення про відмову в задоволенні клопотання про участь в засіданні комісії в режимі відеоконференції, окрім випадків, передбачених пунктом 1.3, приймається головою Комісії, якщо наявних в учасника засідання технічних засобів недостатньо для -його участі в засіданні в режимі відєоконференції (відсутні мікрофон, камера тощо), а також у разі неможливості зв`язатися з ним засобами телефонного зв`язку (електронною поштою) для виконання вимог, передбачених пунктом 2.3 цього Порядку.

Тобто, з наведеного слідує, що при вирішенні вказаного питання, комісія наділена дискреційними повноваженнями, що дозволяє їй на власний розсуд приймати рішення про задоволення чи відмови у задоволенні клопотання учасників дисциплінарного провадження про участь в засіданні комісії у режимі відєоконференції під час розгляду висновку про наявність дисциплінарного проступку позивача у дисциплінарному провадженні.

Судом досліджено, що 18.01.2023 позивач звернувся до комісії з клопотанням про участь у засіданні 25.01.2023 року у режимі відєоконференції, проте головою комісії 20.01.2023 було прийнято рішення, яким у задоволені даного клопотання відмовлено, оскільки учасником засідання не зазначено поважних причин, передбачених п. 1.3 Порядку.

23.01.2023 на електронну адресу ОСОБА_1 спрямовано лист яким повідомлено про відмову у задоволенні клопотання.

25.01.2023 ОСОБА_1 не з`явився на засідання, не повідомивши про причини неявки не заявив клопотання про відкладення засідання, що є підставою відповідно до пункту 2 частини третьої статті 47 Закону для розгляду висновку за відсутності прокурора.

Поряд з цим, судом враховується й те, що позивач направив на адресу комісії пояснення з додатками.

Отже, на переконання суду, безпідставними є доводи сторони позивача про порушення процедури ухвалення оскаржуваного рішення, які б істотно обмежили чи порушили право позивача на захист та слугували передумовою для скасування рішення від 25.01.2023 № 18дп-23.

Тож, позовна заява з підстав порушення процедури прийняття оскаржуваних рішень, є необґрунтованою, тому суд перевіряє оскаржувані рішення по суті, тобто, з підстав наявності/відсутності дисциплінарного проступку в діях позивача.

ОСОБА_1 має статус прокурора.

Відповідно до наказів керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області на прокурорів місцевої прокуратури ОСОБА_1 було покладено функціональні обов`язки щодо здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування СВ Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, забезпечення підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях.

Також, на ОСОБА_1 покладено низку інших обов`язків: виконувати накази, інші організаційно-розпорядчі документи керівництва Генеральної прокуратури України та прокуратури області; перед внесенням до ЄРДР даних про результати досудового розслідування, відповідно до частини третьої статті 283 КПК України перевіряти правильність та повноту відомостей про кримінальне правопорушення, осіб, які їх вчинили та руху кримінальних проваджень; забезпечувати правильність, повноту та достовірність відображення відомостей в ЄРДР, про кримінальні провадження, в яких здійснює процесуальне керівництво.

Відповідно до наказів керівника Каховської окружної прокуратури, на прокурора Чаплинського відділу Каховської окружної прокуратури Кульчицького Є.Г. покладено функціональні обов`язки: виконувати накази, інші організаційно-розпорядчі документи Офісу Генерального прокурора та обласної прокуратури; здійснення щоденного моніторингу ЄРДР; перед внесенням до ЄРДР даних про результати досудового розслідування, відповідно до частини третьої статті 283 КПК України перевіряти правильність та повноту відомостей про кримінальне правопорушення, осіб, які їх вчинили та руху кримінальних проваджень; забезпечувати правильність, повноту та достовірність відображення відомостей в ЄРДР, про кримінальні провадження, в яких здійснює процесуальне керівництво.

З метою реалізації своїх повноважень, прокурор Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області Кульчицький Є.Г. (з березня 2021 року прокурор Чаплинського відділу Каховської окружної прокуратури Херсонської області), здійснюючи нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у 2 кримінальних провадженнях, повинен був забезпечити виконання завдань кримінальних проваджень з дотриманням його загальних засад, принципу законності, тобто неухильного додержання вимог Конституції України, КПК України, вимог інших нормативно-правових актів, зокрема, щодо забезпечення швидкого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а також, прав підозрюваних, визначених частиною першою статті 283 КПК України, на розгляд обвинувачення проти них в суді в найкоротший строк або його припинення шляхом закриття провадження.

Водночас, позивач не здійснював особисто процесуальне керівництво у вказаних кримінальних провадженнях, всупереч вимогам ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 37 КПК України, п. 3 розділу IV, пункту 5 розділу V Порядку № 51, Положення про ЄРДР, позивач не здійснював керівництво діями іншого прокурора ОСОБА_2 , станом досудового розслідування не цікавився, відповідною інформацією, зокрема, щодо руху кримінальних проваджень, не володів, що призвело до наслідків, що прокурор Сімчук А.В. упродовж тривалого часу не направила до суду процесуальних документів у кримінальних провадженнях, такі факти ними своєчасно не виявлено, що є орушенням КПК України.

Постановою про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000087 від 19.02.2020 було призначено групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні у складі прокурорів Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1 - старший групи прокурорів, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2

30.03.2020 прокурором Сімчук А.В. до ЄРДР внесені відомості про завершення досудового розслідування та скерування обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених частиною першою статті 185, частиною третьою статті 185, частиною першою статті 263, частиною першою статті 309, частиною першою статті 307 КК України до Чаплинського районного суду Херсонської області, проте як вбачається з акта звірки між Чанлинським відділом Каховської окружної прокуратури та Чиплинським районним судом, вказаний обвинувальний акт до суду станом на 08.02.2022 не надходив. Крім того, на час ухвалення оскаржуваного рішення обвинувальний акт до суду так і не був направлений.

Судом враховується, що з пояснень позивача вбачається, що він, як старший групи прокурорів, діяльність інших прокурорів у кримінальному провадженні не організовував, контроль за своєчасністю та повнотою проведення процесуальних дій не здійснював, станом досудового розслідування не цікавився, що дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 , саме як старшим групи процесуальних керівників, якісне, належне та ефективне керівництво групою прокурорів не здійснювалось.

Аналогічний факт порушення прокурором ОСОБА_1 було допущено під час процесуального керівництва у кримінальному проваджені № 0000154.

Так, 30.12.2020 прокурором ОСОБА_2 до ЄРДР було внесено відомості про направлення обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 за частиною першою статті 125 КК України до Чаплинського районного суду Херсонської області, однак на час ухвалення спірного рішення, вказані матеріали так і не були направлені до суду.

Таким чином, будучи старшим групи прокурорів у 2 кримінальних провадженнях, ОСОБА_1 , не забезпечував загальне керівництво іншими прокурорами (планування, розподіл обов`язків і навантаження між членами групи), станом досудового розслідування не цікавився, відповідною інформацією, зокрема, щодо руху кримінальних проваджень, не володів.

Слід зауважити, що незабезпечення прокурором здійснення об`єктивного та неупередженого процесуального керівництва, не проведення досудового розслідування в розумні строки у кримінальних провадженнях, невжиття встановлених КПК України заходів для дослідження обставин таких правопорушень, ненадання їм належної правової оцінки та незабезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, дали Комісії достатні підстави вважати зазначену бездіяльність позивача - невиконанням та неналежним виконанням службових обов`язків. Вказане є наявністю у діях прокурора складу дисциплінарного проступку.

Оцінивши діяльність прокурора ОСОБА_1 на предмет відповідальності наведеним вимогам у згаданих кримінальних провадженнях, комісія дійшла обґрунтованого висновку про наявність порушень позивачем законодавства, які полягали у невиконанні та неналежному виконанні ним службових обов`язків, зокрема, як старшим групи прокурорів у 2 кримінальних провадженнях, що і стало підставою для прийнятті оскаржуваного рішення

25.01.2023 № 18дп-23, зокрема, про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_1 у виді догани.

Суд критично ставиться до посилань позивача на те, що не визначено окремих прав та обов`язків старшого групи прокурорів, та не покладено на нього відповідальність за дії інших прокурорів у кримінальному провадженні, позаяк, згідно ст. 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює свої повноваження у кримінальному провадженні з початку до його завершення. Те саме стосується й прокурорів, які включені до складу групи прокурорів у конкретному кримінальному провадженні. Тобто, в конкретному кримінальному провадженні, за загальним правилом, характер діяльності прокурорів, які входять до складу групи, містить ознаку постійності. Прокурори, які включені до складу групи прокурорів, і в такий спосіб знаходяться в єдиному організаційно-процесуальному утворенні, спрямовані на досягнення єдиної мети, виконують загальні завдання. Крім того, всі прокурори, які входять до складу групи прокурорів, мають однакові процесуальні права і

обов`язки, а отже, однаковий процесуальний статус.

Ще однією ознакою групи прокурорів виступає єдність процесуального статусу. Група прокурорів у кримінальному провадженні діє, як єдиний процесуальний суб`єкт - прокурор. Процесуальні дії, що вчиняють прокурори, які входять до групи, мають характер взаємодогювнюваності та взаємозамінності й спрямовані на реалізацію прав та обов`язків прокурора відповідно до норм КПК України. Скарга, подана на судові рішення в установленому законом порядку одним з прокурорів, які входять до групи, може бути доповнена чи змінена іншим прокурором з-поміж зазначених і вважається єдиним процесуальним документом.

Тож, всі прокурори, визначені у групі прокурорів для здійснення процесуального керівництва, за винятком старшого прокурора, на якого, крім іншого, покладається додаткове повноваження з керівництва діями інших прокурорів групи, є взаємозамінні та рівнозначні між собою в межах визначеного кримінального провадження, при цьому, нормами законодавства визначено обов`язок старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні, який має керувати діями інших прокурорів, вчиняти дії для усунення порушень КПК України, тому, посилання позивача в цій чатсині є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, позивач звертав увагу на те, що витяг з ЄРДР не може замінити постанову про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні, а також, позивача не було ознайомлено з постановою, за якою його було визначено старшим групи прокурорів у вкзааних кримінальних провадженнях.

Проте, комісією було встановлено, що призначення ОСОБА_1 старшим групи прокурорів у 2 кримінальних провадженнях, відбулось з дотримання положень ст. 36, 37, 110 КПК України, зокрема, рішення про призначення (визначення) прокурора у кримінальних провадженнях прийматись у формі постанов. Вказаних обставин позивач не спростував, при цьому, щодо посилання на недоведення до його відома постанов про визнання групи прокурорів, суд звертає увагу на те, що саме під час службового розслідування та у дисциплінарному провадженні позивач вказував про обізнаність із правами і обов`язками старшого групи прокурорів, а також визнання його старшим групи прокурорів у даних кримінальних провадженнях, вчинення певних процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000087, проте у позовній заяві позивач вже звертає увагу на відсутність доказів ознайомлення його з постановами керівника про призначення його старшим групи прокурорів, що неузгоджується між собою, та не пояснює, як прокурор, введений до складу групи прокурорів, протягом значного проміжку часу не володів жодною інформацією про хід вчинення певних процесуальних дій у кримінальному провадженні, до того ж, не передбачено доведення постанов про визначення групи прокурорів під розпис. Також, відповідач акцентує увагу на тому, що комісія діяла в умовах коли матеріали кримінальних проваджень, книги обліку внутрішньої кореспонденції залишились в Чаплинському відділі Каховської окружної прокуратури Херсонської області, тобто на тимчасовій окупованій території України.

Твердження позивача про необізнаністю із вчиненими прокурором ОСОБА_2 процесуальними діями, на переконання суду, лише підтверджує факт невиконання виконання своїх службових обов`язків, як старшим групи прокурорів, при цьому, що під час розгляду даного спору в суду відутні підстави для сумніву щодо наявності постанов про включення позивача до складу групи прокурорів, у 2 кримінальних провадженнях, оскільки відповідна інформація зафіксована у ЄРДР, а у матеріалах дисциплінарного провадження наявні пояснення прокурора ОСОБА_1 , у яких він зазначив, що призначений старшим групи прокурорів у кримінальних провадженнях, натомість вказував, що фактичне процесуальне керівництво у цих провадженнях здійснювала ОСОБА_2 .

Щодо доводів позивача про втрату повноважень прокурора у кримінальних провадженнях у зв`язку з його переведенням у березні 2021 року з посади прокурора Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області па посаду прокурора Чаплинського відділу Каховської окружної прокуратури, та відсутність після цієї дати постанови про призначення позивача у якості члена групи прокурорів у кримінальних провадженнях, слід зазначити про те, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави, при цьому, повноваження прокурора в межах конкретного кримінального провадження не припиняються і жодною нормою кримінального процесуального закону України не звужуються, окрім того, слід врахувати й те, що територіальна юрисдикція Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, за місцем дислокація прокурора ОСОБА_1 , поширювалась і на Чаплинський район, і після реорганізації органу прокуратури у березні 2021 року, територіальна юрисдикція позивача не змінилась, оскільки він призначений на посаду прокурора Чаплинський відділ Каховської окружної прокуратури, де позивач продовжив виконувати свої повноваження на території Чаплинського району.

З резолютивної частини висновку службового розслідування за фактами можливого використання окремими прокурорами Генічеської місцевої прокуратури своїх службових повноважень і службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, вчинення інших дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів в їх об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності, затвердженого 08.04.2022 керівником Херсонської обласної прокуратури вбачається лише підстави для спрямування до Комісії дисциплінарної скарги щодо можливого вчинення прокурорами дисциплінарних проступків.

Посилання позивача на приписи Інструкції в частині процедурних порушень проведення службового розслідування, зокрема, порушення строків її проведення, можливості направленім дисциплінарної скарги за результатами службової перевірки є безпідставними, оскільки порядок та процедура дисциплінарного провадження у відношенні прокурорів, як зазначено вище, врегульовано Законом № 1697-VII. Крім цього, суд зазначає про те, що оскаржуване в даній справі рішення комісії про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, було прийнято саме за результатами розгляду дисциплінарної скарги керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , а не за результатами розгляду висновку службового розслідування, що свідчить про безпідставність посилання позивача на порушення приписів Інструкції.

Щодо доводів позивача про неврахування комісією рішення члена Комісії від 13.05.2022 про відмову у відкритті дисциплінарного провадження за цим фактом. Суд зазначає, що 29.04.2022 до комісії надійшла дисциплінарна скарга керівника Херсонської обласної прокуратури Калюги В.О. про вчинення прокурорами ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 дисциплінарних проступків, проте у зв`язку з відсутністю конкретних відомостей про наявність дисциплінарного проступку у діях згаданих вище прокурорів, членом комісії ОСОБА_10 , на підставі п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону № 1697-VІІ, прийнято рішення про відмову у відкритті дисциплінарного провадження від 13.05.2022 № 250дс-22, тому, дисциплінарний проступок, про який було зазначено у скарзі керівника Херсонської обласної прокуратури, не був предметом перевірки, оцінка тих чи інших доказів не надавалась, щодо нього Комісією рішення не приймала, та лише за результатами розгляду дисциплінарної скарги керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора, прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження, проведено перевірку, на засіданні комісії розглянуто висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора та Комісією ухвалено рішення від 25.01.2023 № 18дп-23 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Також, у іншій частини доводів позивача щодо процедурних порушень, допущених при прийнятті оскаржуваного рішення, суд враховує, що при обчисленні строків стосовно прокурора ОСОБА_1 було встановлено, що наказам керівника Херсонської обласної прокуратури від 30.08.2022 позивача звільнено з займаних посад та з органів прокуратури Херсонської області з 31.08.2022 відповідно, у зв`язку з переведенням до органів Одеської обласної прокуратури, тобто, днем припинення проступку прокурором ОСОБА_1 є 30.08.2022, оскільки після цієї дати прокурор не міг спрямувати обвинувальні акти до суду, тож, річний строк, у межах якого можливе накладення стягнення на прокурорів, на час ухвалення спірного рішення 25 січня 2023 року, не сплинув.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що висновки дисциплінарного провадження у частині, що стосується позивача, є обґрунтованими та мали місце, позивачем не було спростовано основних обставин та висновків, покладених в основу оскаржуваного рішення, з огляду на що, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги у частині рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження № 18 дп-23 від 25 січня 2023 року про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_1 у вигляді догани не підлягають задоволенню.

У частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу керівника Одеської обласної прокуратури від 07 лютого 2023 року № 196 к про застосування до прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, суд також дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, позаяк, видання наказу про застосування до прокурора дисциплінарного провадження, є похідним від рішення органу, уповноваженого на здійснення розгляду дисциплінарних проваджень, яке за висновками суду, скасуванню не підлягає.

Згідно з приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про законність оскаржуваних рішень, які є вірними по суті та прийняті з урахуванням дослідження та оцінки всіх обставин та матеріалів, наведених/наданих ініціатором подання, позивачем та у коментарях органу прокуратури. Судом не встановлено порушень прав позивача з боку відповідачів. Так, по суті є вірним висновок рішення органу, що здійснює дисциплінарне провадження, сформований з урахуванням критеріїв, про те, що позивач фактично самоусунувся від здійснення належної організації роботи, як старшого групи прокурорів, що призвело до допущення недоліків та системних прорахунків інших прокурорів, які входили до групи.

Комісія відповідно до законодавства, наділена дискреційними повноваженнями під час здійснення дисциплінарного провадження, що дозволяє вказаному органу на власний розсуд визначати вид дисциплінарного стягнення в залежності від скоєного прокурором дисциплінарного проступку та застосовувати до прокурорів обране ним дисциплінарне стягнення.

У даному випадку, застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани, є пропорційним дисциплінарному проступку та є найм`якішим видом стягнення, у розумінні приписів ч. 1 ст. 49 Закону № 1697-VII.

Згідно із ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.), серія A, № 303-A, п. 29).

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, позаяк не знайшли свого підтвердження під час розгляду спору, при цьому, відповідачами було доведено правовірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Отже, підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 12 липня 2024 р.