Справа № 420/16947/24
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку ст. 287 КАС України (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гульчак Анни Сергіївни від 18.12.2023 у виконавчому провадженні № 72558550 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гульчак Анни Сергіївни від 20.02.2024 у виконавчому провадженні №72558550 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 18 серпня 2023 р. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №520/13963/17 від 12.07.2023 р виданого Київськи районним судом м. Одеси, яким зобов`язано ОСОБА_1 забезпечувати щодня у будні дні з 19.00 год мінімум 30 хв контакт ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , 17.11.2015 р. шляхом відео зв`язку за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» та/або Zoom.

З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що головним державним виконавцем Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гульчак А.С. винесено постанови у ВП №72558550 від 18.12.2023 та від 20.02.2024 про накладення на позивача штрафів за невиконання рішення суду без поважних причин.

Вказані постанови не отримані Позивачем, оскільки з початком повномасштабного вторгнення рф в Україну, він разом з донькою не проживає за адресою реєстрації, а виїхали за кордон. Вказане було відомо ОСОБА_2 та в подальшому виконавцю.

З висновками державного виконавця не можна погодитись, оскільки ОСОБА_1 на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2023 р. повністю забезпечив спілкування ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 шляхом відео зв`язку. Однак, всупереч постанові суду, малолітня дитина ОСОБА_3 після декількох спроб спілкування з ОСОБА_2 повністю відмовилася від такого спілкування. Треба зауважити, що сама дитина на даний час відмовляється від спілкування з ОСОБА_2 „ але в свою чергу ОСОБА_2 не зважаючи на інтереси дитини та її емоційний стан, постійно звертається до державного виконавця щодо накладення відповідальності на ОСОБА_1 .

Державний виконавець повідомлений про те, що дитина відмовляється спілкуватись з ОСОБА_2 , про що остання повідомляла державного виконавця та просила залучити до спілкування експерта чи психолога.

Крім того, державним виконавцем в акті від 06.11.2023 р. 19.11.2023 р. 05.12.2023 р., 06.12.2023 р. встановлено: «Здійснено контакт по відео зв`язку за допомогою «WhatsApp», стягувач розмовляла з донькою ОСОБА_3 . Дитина ухиляється від розмови з матір`ю. Відеозапис додано до АСВП»

З огляду на вказане, невиконання судового рішення у той спосіб, який визначив суд, відбувається внаслідок особистого волевиявлення самої дитини ОСОБА_3 , яка під час відео зв`язку не бажає спілкуватися з ОСОБА_2 .

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 не чинив перешкоди при виконанні ухвали Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2023 р., а особиста відмова дитини від спілкування з матір`ю ОСОБА_2 є обставиною, яка ускладнює виконання рішення суду і є поважною в розумінні статей 63 і 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тип представником зазначено, що матеріали виконавчої справи містять лист державного виконавця від 06.02.2024 р. до ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з вимогою надати письмові пояснення щодо стану виконання вимог виконавчого провадження, який не був отриманий ОСОБА_1 , та повернувся до виконавчої служби 23.02.2024 р. Тобто, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 фактично без підтверджуючих документів отримання останнім вимоги щодо надання пояснень по виконанню рішення суду.

З огляду на вказане, Позивач вважає протиправними постанови головного державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гульчак Анни Сергіївни про накладення штрафів та просить їх скасувати.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 03.06.2024 року позовну заяву залишено без руху.

13.06.2024 року до суду за вхід. №ЕС/24169/24 надійшла заява про усунення недоліків до якої надані докази сплати судового збору та заява про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 19.06.2024 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та відкрито провадження по справі з урахуванням особливостей визначених приписами ст. 287 КАС України для вказаної категорії справ. Судове засідання призначено на 26.06.2024 року.

20.06.2024 року до суду за вхід. №ЕС/25403/24 від представника Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що

Зазначаючи про відмову дитини спілкуватись з ОСОБА_2 , про що вона повідомляла державного виконавця, Позивач безпідставно ототожнює дві різні обставини: «причини невиконання судового рішення» та «причини з яких не відбувається спілкування дитини і матері».

Також Відповідач заперечує проти твердження Позивача, що він повністю забезпечив спілкування ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 шляхом відео зв`язку у зв`язку з тим, що Вимоги суду до ОСОБА_1 полягають у забезпеченні вчинення ним щоденних дій, які виконувалось боржником (як вбачається з матеріалів виконавчого провадження) лише до грудня 2023 року.

Суть вимог суду у виконавчому документі полягає у зобов`язанні ОСОБА_1 «забезпечувати контакт» (шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків "Viber"," ОСОБА_4 "," Telegram " та/або "Zoom", "Skype") ОСОБА_2 (Стягувача) з її малолітньою донькою.

Тобто, боржнику необхідно було надати державному виконавцю докази створення належних умов для контакту Стягувача з дитиною у передбачений судом спосіб (докази наявності «онлайн статусу» перелічених у виконавчому листі мобільних застосунків у визначений судом час тощо)

У відповідно до ст.ст. 18, 63, 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем, ОСОБА_5 , складались акти, надсилались боржнику вимоги. Проте, судове рішення боржником не виконується, що не заперечується і позивачем.

В свою чергу, зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини.

(Правовий висновок Верховного Суду в постанові від 02.02.2022 року, справа № 607/20536/19).

Разом з тим, як зазначалось вище, ОСОБА_1 і на теперішній час має право звернутись до суду з окремим позовом про зміну графіку/способу побачень, контакту матері з дитиною. Однак, до моменту набрання законної сили відповідним судовим рішенням та/або настання підстав для завершення виконавчого провадження № 72558550, - вимоги виконавчого документу від 21.09.2022р. №520/13963/17 підлягають належному виконанню.

Щодо направлення постанови не за місцем реєстрації Відповідачем зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

матеріалами виконавчого провадження № 72558550 (зокрема, відповідними актами державного виконавця) підтверджено та позивачем не заперечується невиконання ним вимог виконавчого документу забезпечення можливості щоденного відеозв`язку програмами «Viber», «WhatsApp», «Теlegram» та/або програм «Zооm», «Skyре».

Причини невиконання судового рішення та причини небажання дитини здійснювати фактичне спілкування під час забезпеченого (увімкненого) боржником відеозв`язку - не є однаковими обставинами (в розумiннi статей 63 i 75 Закону України «Про виконавче провадження») та підлягають з`ясуванню/вирішенню в порядку різного судочинства.

В свою чергу, державні виконавці не наділені повноваженнями змінювати зміст судових рішень, за якими здійснюються відповідні виконавчі провадження.

Представник Відповідача у відзиві просив розглянути справу без участі представника.

26.06.2024 року до суду за вхід. №ЕС/26169/24 надійшли пояснення третьої особи, в яких наголошувалось на тому, що позивачу було задовго відомо про спірні постанови з розгляду справи №520/13963/17, а тому ним пропущено строк оскарження їх до суду.

Ухвалою суду від 26.06.2024 року позовну заяву залишено без руху для надання пояснень щодо пропуску строку звернення до суду.

04.07.2024 року до суду за вхід. №ЕС/27350/24 надійшла заява про усунення недоліків позову разом із заявою про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 10.07.2024 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Судове засідання призначене на 10.07.2024 року відкладено на 11.07.2024 року об 11:00 годині у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою.

11.07.2024 року розгляд справи продовжено в порядку письмово провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

16.08.2023 року до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про примусове виконання виконавчого листа №520/13963/17 виданого 12.07.2023 року Київським районним судом м. Одеса (на виконання постанови Одеського апеляційного суду від 21.09.2022 року), щодо зобов`язання ОСОБА_1 забезпечувати щодня у будні дні з 19.00 год. мінімум 30 хв. контакт ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків "Viber","WhatsApp"," Telegram " та/або "Zoom", "Skype".

18.08.2023 року керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72558550 та згідно статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» спрямовано рекомендованим поштовим відправленням на адресу боржника, що зазначена у виконавчому документі. Лист, направлений боржнику повернувся за закінченням терміну зберігання.

06.10.2023 року до Відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про вжиття заходів примусового виконання. В заяві повідомлено, що боржник не надає та не забезпечує контакт з малолітньою дитиною, не виходить на будь-який зв`язок, тим самим продовжує ухилятися від виконання рішення.

19.10.2023 року державним виконавцем спрямовано сторонам виконавчого провадження повідомлення про проведення виконавчих дій 02.11.2023 року та спрямовано боржникові рекомендованою кореспонденцією на адресую, що зазначена у виконавчому листі. Також, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржник зареєстрований за адресую, АДРЕСА_2 , за вказаною адресую також було спрямовано кореспонденцію. Листи повернулися за закінченням терміну зберігання.

23.10.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

26.10.2024 до Відділу надійшло повідомлення стягувача ОСОБА_2 , щодо виконавчого провадження, в якому було зазначено актуальний номер телефону для зв`язку та повторно повідомлено, що боржник ухиляється від виконання вимог виконавчого документу. Відповідно до вимог виконавчого листа контакт необхідно забезпечувати щодня у будні дні з 19.00 год. мінімум 30 хв.

06.11.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те, що здійснено контакт по відео зв`язку за допомогою додатку «WhatsApp», стягувач розмовляла з донькою. Емелі. Відео додано до АСВП.

08.11.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

10.11.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

14.11.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те, що здійснено контакт по відео зв`язку за допомогою додатку «WhatsApp», стягувач розмовляла з донькою. Емелі. Відео додано до АСВП.

19.11.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те, що здійснено контакт по відео зв`язку за допомогою додатку «WhatsApp», стягувач розмовляла з донькою. Емелі. Відео додано до АСВП.

08.11.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

29.11.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

01.12.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

05.12.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те, що здійснено контакт по відео зв`язку за допомогою додатку «WhatsApp», стягувач розмовляла з донькою. Емелі. Відео додано до АСВП.

06.12.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те, що здійснено контакт по відео зв`язку за допомогою додатку «WhatsApp», стягувач розмовляла з донькою ОСОБА_6 . Відео додано до АСВП.

11.12.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

12.12.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

14.12.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

18.12.2023 до Відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про вжиття заходів примусово виконання, в якій зазначено, що відповідно до вимог виконавчого документу боржник зобов`язаний забезпечувати щодня у будні дні з 19.00 год. мінімум 30 хв. контакт ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично з моменту відкриття виконавчого провадження 18.08.2023 року по

18.12.2023 року контакт матері з дитиною відбувся тільки п`ять разів. Боржник не надає та не забезпечує контакт з малолітньою дитиною, не виходить на з`язок, тим самим продовжує ухилятись від виконання рішення суду. Враховуючи викладене та на підставі статтей 63,75 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач просить винести постанову про накладання штрафу на боржника.

18.12.2023 року державним виконавцем керуючись статтями 63,75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. та спрямовано на адресу боржника, що зазначена у виконавчому документі рекомендованою кореспонденцією. Лист повернувся за закінченням терміну зберігання.

21.12.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

26.12.2023 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

04.01.2024 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

09.01.2024 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

17.01.2024 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

24.01.2024 року держаним виконавцем складено державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

06.02.2024 року державним виконавцем спрямовано на адресу боржника вимогу державного виконавця про надання письмових пояснень, щодо стану виконання вимог виконавчого документу. Лист повернувся за закінченням терміну зберігання.

Також було спрямовано лист стягувачу з проханням надати пояснення, щодо стану виконання вимог виконавчого документу боржником.

12.02.2024 до Відділу надійшли пояснення стягувача ОСОБА_2 в якому зазначено, що після 19.11.2023 року донька жодного разу не спілкувалася з матір`ю ОСОБА_2 боржник продовжує ухилятися від виконання рішення суду. Враховуючи викладене та на підставі статтей 63,75 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач просить повторно винести постанову про накладання штрафу на боржника.

12.02.2024 року держаним виконавцем складено Акт державного виконавця, про те , що контакт стягувача ОСОБА_2 з донькою шляхом відеозв`язку не відбувся.

20.02.2024 року державним виконавцем керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» повторно винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. та спрямовано на адресу боржника, що зазначена у виконавчому документі рекомендованою кореспонденцією. Лист повернувся за закінченням терміну зберігання.

29.04.2024 року до Відділу надійшла заява Адвоката Кравець І.Г. про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №72558550.

30.04.2024 представник боржника, адвокат Кравець І.Г. був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження особисто (копія розписки про ознайомлення додана до позовної заяви).

В матеріалах виконавчого провадження № 72558550 відсутні будь-які письмові заяви та пояснення боржника ОСОБА_1 та/або його представника, щодо стану виконання вимог виконавчого провадження, зміни місця проживання та інших обставин які є перешкодами для виконання вимог виконавчого документу.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.02.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII, у відповідній редакції).

За визначенням статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Статтею 63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 64-1 Закону № 1404-VIII виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувана з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 у справі № 0840/3476/18, від 19.09.2019 у справі № 686/22631/17, від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та від 15.05.2020 у справі №812/1813/18.

Так, судом встановлено, що Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа№520/13963/17 від 12.07.2023 р., виданого Київським районним судом м. Одеси, яким зобов`язано ОСОБА_1 забезпечувати щодня у будні дні з 19.00 год мінімум 30 хв контакт ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , 17.11.2015 р. шляхом відео зв`язку за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» та/або Zoom.

Позивач зазначав, що він оскаржував ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12.07.2023 р. до апеляційної інстанції та касаційної інстанції. Після набрання чинності ухвали на її виконання забезпечував спілкування ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 шляхом відео зв`язку. Однак, всупереч постанові суду, малолітня дитина ОСОБА_3 після декількох спроб спілкування з ОСОБА_2 повністю відмовилася від такого спілкування.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями Актів державного виконавця від 06.11.2023 року, 14.11.2023 року, 16.11.2023 року, 19.11.2023 року, 05.12.2023 року та 06.12.2023 року.

В той же час, перевіряючи обґрунтованість винесених постанов про накладення штрафів, судом встановлено, що всупереч вимогам ухвали суду, про набрання законної сили якої Позивачу було достеменно відомо, щоденного контакту з дитиною Позивач в період з 18.08.2023 року до 06.10.2023 року не забезпечив.

06.10.2023 року до Відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про вжиття заходів примусового виконання. В заяві повідомлено, що боржник не надає та не забезпечує контакт з малолітньою дитиною, не виходить на будь-який зв`язок, тим самим продовжує ухилятися від виконання рішення.

19.10.2023 року державним виконавцем спрямовано сторонам виконавчого провадження повідомлення про проведення виконавчих дій 02.11.2023 року та спрямовано боржникові рекомендованою кореспонденцією на адресую, що зазначена у виконавчому листі. Також, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресую також було спрямовано кореспонденцію. Листи повернулися за закінченням терміну зберігання.

Також суд приймає до уваги, що відповідно до Актів державного виконавця від 23.10.2023 року, 08.11.2023 року, 10.11.2023 року 29.11.2023 року 01.12.2023 року, 11.12.2023 року, 12.12.2023 року 14.12.2023 року, 21.12.2023 року 26.12.2023 року 04.01.2024 року, 09.01.2024 року, 17.01.2024 року, 24.01.2024 року та 12.02.2024 року контакт у ці дати з малолітньою дитиною не відбувся, а отже Позивачем не виконані покладені судом на нього зобов`язання.

На підставі проведених виконавчих дій 18.12.2023 року державним виконавцем керуючись статтями 63,75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. та спрямовано на адресу боржника, що зазначена у виконавчому документі рекомендованою кореспонденцією. Лист повернувся за закінченням терміну зберігання.

06.02.2024 року державним виконавцем спрямовано на адресу боржника вимогу державного виконавця про надання письмових пояснень щодо стану виконання вимог виконавчого документу. Лист повернувся за закінченням терміну зберігання.

Також було спрямовано лист стягувачу з проханням надати пояснення щодо стану виконання вимог виконавчого документу боржником.

12.02.2024 до Відділу надійшли пояснення стягувача ОСОБА_2 в якому зазначено, що після 19.11.2023 року донька жодного разу не спілкувалася з матір`ю ОСОБА_2 боржник продовжує ухилятися від виконання рішення суду.

20.02.2024 року державним виконавцем керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» повторно винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. та спрямовано на адресу боржника, що зазначена у виконавчому документі рекомендованою кореспонденцією. Лист повернувся за закінченням терміну зберігання.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем в межах повноважень виконані всі достатні дії для встановлення факту неналежного виконання Боржником покладених на нього зобов`язань щодо забезпечення щодня у будні дні з 19.00 год. мінімум 30 хв. контакт ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків "Viber", "WhatsApp"," Telegram " та/або "Zoom", "Skype".

Разом з тим, з огляду на велику кількість наявних в матеріалах виконавчого провадження документів, які детально описують обставини та підтверджують факт неналежно виконання Боржником своїх зобов`язань, суд відхиляє зауваження Позивача щодо неналежного обґрунтування спірних постанов.

Щодо тверджень Позивача про неможливість виконання зобов`язань через відмову дитини від спілкування.

Позивач безпідставно ототожнює дві різні обставини: «причини невиконання судового рішення» та «причини з яких не відбувається спілкування дитини і матері».

Причини невиконання судового рішення та причини небажання дитини здійснювати фактичне спілкування під час забезпеченого (увімкненого) боржником відеозв`язку - не є однаковими обставинами (в розумінні статей 63 i 75 Закону України ''Про виконавче провадження") та підлягають з`ясуванню/вирішенню в порядку різного судочинства.

В свою чергу, державні виконавці не наділені повноваженнями змінювати зміст судових рішень, за якими здійснюються відповідні виконавчі провадження.

Виконавче провадження відкрито на підставі №72558550 постанови Одеського апеляційного суду від 21.09.2022р. року та відповідного виконавчого листа.

Вимоги суду до ОСОБА_1 полягають у забезпеченні вчинення ним щоденних дій, які виконувались боржником (як вбачається з матеріалів виконавчого провадження) лише до грудня 2023 року.

Суть вимог суду у виконавчому документі полягає у зобов`язанні ОСОБА_1 «забезпечувати контакт» (шляхом відеозв`язку за допомогою мобільних застосунків "Viber", " ОСОБА_4 "," Telegram " та/або "Zoom", "Skype") ОСОБА_2 (Стягувача) з її малолітньою донькою.

Тобто, боржнику необхідно було надати державному виконавцю докази створення належних умов для контакту Стягувача з дитиною у передбачений судом спосіб (докази наявності «онлайн статусу» перелічених у виконавчому листі мобільних застосунків у визначений судом час тощо).

У відповідно до ст.ст. 18, 63, 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем, ОСОБА_5 , складались акти, надсилались боржнику вимоги. Проте, судове рішення боржником не виконується, що не заперечується і позивачем.

В свою чергу, зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини. (Правовий висновок Верховного Суду в постанові від 02.02.2022 року, справа №607/20536/19).

Разом з тим, ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись до суду з окремим позовом про зміну графіку/способу побачень, контакту матері з дитиною.

Однак, до моменту набрання законної сили відповідним судовим рішенням та/або настання підстав для завершення виконавчого провадження №72558550 - вимоги виконавчого документу від 21.09.2022р. №520/13963/17 підлягають належному виконанню.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Кореспонденція Боржнику направлялася за адресами реєстрації та вказаними у виконавчому документі, тому зауваження Позивача щодо неотримання спірних постанов та інших документів через проживання за кордоном були враховані судом при вирішенні питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, але на правомірність дій державного виконавця це не впливає.

З огляду на викладене, судом враховується, що, як було зазначено вище, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. При цьому визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Судом встановлено, що Боржник ні самостійно ні на вимогу державного виконавця не надавав жодних пояснень щодо поважності причин не виконання рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 та ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Зазначений принцип отримав подальше закріплення у нормах судоустрійного і процесуального законодавства.

Обов`язковий характер судового рішення, яке ухвалюється іменем України, підкреслює авторитет судової влади, оскільки жодне рішення інших органів не може прийматись іменем України. Вимога про ухвалення судових рішень іменем України випливає з теорії поділу влади, згідно з якою судова влада є гілкою державної влади України, а тому рішення судів є уособленням волевиявлення держави і, відповідно, їх виконання має бути гарантовано державою. Саме тому обов`язковість судових рішень забезпечується державою.

Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника за ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження». Тому за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій останні підлягають оцінюванню судом з погляду їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Ефективність правосуддя це, зокрема, й ефективна система виконання судового рішення, що є основною метою правосуддя. Через це наявність дієвих інструментів стимулювання виконання важливий елемент ефективності механізму судового захисту порушених прав.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані у цій справі постанови державного виконавця про накладення штрафів у розмірі 1700,00 грн. та 34000,00 грн. є законними та не підлягають скасуванню.

За вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено поважності невиконання своїх зобов`язань щодо забезпечення контакту ОСОБА_2 з малолітньою донькою, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 287 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Київський відділ Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: 65065, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 1, )

Третя особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.