Справа № 260/4095/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2024 року м. Ужгород№ 260/4095/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі судді Калинич Я.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами статті 287 КАС України адміністративну справу за позовом Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (пл. Шандора Петефі, буд. 24, м. Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська область, 88004, ) до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, буд. 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області, відповідно до якого просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В. про накладення штрафу від 10.06.2024 року у розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні №70597641.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що наведена у даній позовній заяві постанова про накладення штрафу від 10.06.2024 року у виконавчому провадженні №70597641 є безпідставною, необгрунтованою, винесеною без урахування усіх обставин справи, що мають значення для прийняття законного рішення, і такою, що завдає істотної шкоди законним інтересам Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради. Позивач зазначає, що оскільки ОСОБА_1 є особою з інвалідністю департаментом соціальної політики було направлено лист до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області стосовно надання інформації про перебування ОСОБА_1 на обліку, як отримувача пенсії. За інформацією, наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Відтак, боржник в особі департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради вжив певні заходи з виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.10.2022 p., які підтверджують, що ним не могло бути виконане дане рішення. Враховуючи зазначене, позивач переконаний, що рішення щодо накладення штрафу на Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради в подвійному розмірі є безпідставним та необгрунтованим.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначену справу до розгляду, у порядку визначеному ст. 287 КАС України, встановлено строк для подання заяв по суті справи та витребувано у відповідача докази.

02 липня 2024 року відповідачем подано витребувані докази.

02 липня 2024 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає що постанова про накладення штрафу ВП №70597641 прийнята державним виконавцем в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а відтак позовна заява Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 10.06.2024 року у виконавчому провадженні №70597641 - не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.10.2022 року у справі №260/3842/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Зокрема, визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі меншому, ніж передбачено Законом №3551-XII та зобов`язано департамент соціальної політики Ужгородської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Вищевказане рішення суду Департаментом соціальної політики Ужгородської міської ради не оскаржувалось до суду апеляційної інстанції та набрало законної сили 24 листопада 2022 року.

21 грудня 2022 року на адресу департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради надійшла постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинець В.О. про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2022р. ВП №70597641 з примусового виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/3842/22 за виконавчим листом від 09.12.2022p., яким зобов`язано Департамент нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

22.04.2024 року на адресу Департаменту надійшла Вимога виконавця №5-2237 у ВП №70597641, про надання інформації яку суму недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік нараховано стягувачу ОСОБА_1 .

Листом від 25.04.2024 року за №25.03-05/158 Департамент повідомив відповідача, що відповідно до п. 11 Порядку районні органи соціального захисту населення та центри з нарахування та здійснення соціальних виплат щомісяця до 5 числа подають регіональним органам соціального захисту населення інформацію про потребу в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень, підготовлену відповідно до пріоритетності з дотриманням черговості їх виконання за встановленою Мінсоцполітики формою. З огляду на зазначене департаментом соціальної політики Ужгородської міської ради подано потребу в коштах для забезпечення виконання рішень в квітні 2024 року у визначеному порядку.

15.05.2024 року старшим державним виконавцем було винесено Постанову ВП №70597641 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Вищевказану Постанову від 15.05.2024 року позивач не оскаржував до суду.

04.06.2024 року на адресу Департаменту надійшла Вимога виконавця №70597641/5, про надання інформації яку суму недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік нараховано стягувачу ОСОБА_1 .

Листом Департаменту від 07.06.2024 року за №H(CЛ)-13808-297555 на вищевказану вимогу надано відповідь про те, що ОСОБА_1 не перебував на обліку у департаменті соціальної політики, як отримувач грошової допомоги до 5 травня 2022p., отже інформація про нараховану суму не може бути надана.

Постановою старшого державного виконавця від 10.06.2024 року у ВП №70597641 було накладено на Департамент штраф у розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Не погодившись із постановою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області від 10.06.2024 року позивач звернувся до суду із позовом який розглядається у цій справі.

Надаючи оцінку оскарженій постанові органу державної виконавчої служби, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 129-1 Основного Закону України передбачено, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов), зокрема:

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 цього Закону);

- підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону);

- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 цього Закону);

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 ст. 26 цього Закону);

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 63 цього Закону);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 ст. 63 цього Закону);

- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина 3 ст. 63 цього Закону);

- у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина 1 статті 75 цього Закону);

- у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 цього Закону).

За приписами ч.ч.2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.63 цього Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно із частинами 1 та 2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є повторне невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, підставою прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн., є не виконання позивачем рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.10.2022 року у справі №260/3842/22.

При цьому, у змісті позову позивач в якості підстави для скасування вказаної постанови вказує на відсутність у її змісті вмотивованого обґрунтування державним виконавцем визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними.

В свою чергу, позивачем не надано жодних доказів, які б підтвердили виконання ним постанов у виконавчому проваджені ВП №70597641 та наявності об`єктивних підстав невиконання судового рішення.

До того ж, позивачем не оскаржено постанову від 15.05.2024 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 5100 грн., що свідчить про його згоду з фактом безпідставного невиконання рішення суду, допущеного вперше.

Враховуючи, що в ході розгляду справи позивачем не надано доказів щодо виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.10.2022p. по справі №260/3842/22, а відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність прийняття постанови ВП №70597641 від 10.06.2021 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн., тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для її скасування, а позов таким, що не належить до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (пл. Шандора Петефі, буд. 24, м. Ужгород, Ужгородський район, Закарпатська область, 88004, ) до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, буд. 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяЯ. М. Калинич