Справа № 340/2249/24
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/2249/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дегтярьової С.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 27 травня 2022 року під час виконання службових обов`язків у місті Пилипчатине Донецької області, солдат ОСОБА_1 отримав бойове травмування внаслідок бойових уражень з боку противника в районі ведення бойових дій забій правого кушового суглобу внаслідок вибухової хвилі, денформуючого остеоартрозу ІІ стадії, реактивного міозиту привідних м`язів правого стегна з тимчасовим порушенням функції, що підтверджується первинними медичними документами та довідкою про обставини травми. Перебував на лікуванні.

У свою чергу відповідачем, всупереч вимог законодавства України, за період участі позивача в бойових діях під час захисту Батьківщини не виплачено додаткову винагороду збільшено до 100000,00 грн. Також не виплачено грошове забезпечення з грудня 2022 року по червень 2023 року.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 р. відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.21-22).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 р. провадження в частині позовних вимог закрито в зв`язку з відмовою від таких позовних вимог позивачем (а.с.28-29).

В розгляді залишились позовні вимоги, відповідно до змісту яких позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_2 додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 08.05.2022 по 27.05.2022 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_2 додаткову винагороду збільшену до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 08.05.2022 по 27.05.2022, в розмірі 61290,32 грн;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_2 додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 07.11.2022 по 07.12.2022 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_2 додаткову винагороду збільшену до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 07.11.2022 по 07.12.2022, в розмірі 100000,00 грн;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення, за період з грудня 2022 року по червень 2023 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення, за період з грудня 2022 року по червень 2023 року в розмірі 129740,52 грн;

- у зв`язку з проведенням виплат грошового забезпечення зобов`язати військову частину НОМЕР_2 видати ОСОБА_2 новий грошовий атестат, нову довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (додаток до листа Департаменту фінансів МОУ від 28.03.2018 № 248/3/6/855) та нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії (додаток 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (пункт 3 розділу ІІ)).

20.05.2024 року військовою частиною НОМЕР_4 подано відзив на позов та вказано, що 100000 грн виплачується військовослужбовцям які безпосередньо беруть участь в бойових діях. У вказані ж позивачем періоди ОСОБА_1 участі в захисті Батьківщини не брав. Грошове забезпечення з грудня 2022 року по червень 2023 року отримував у розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, оскільки перебував у розпорядженні. Таким чином, позовні вимоги є безпідставними.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 прибув для подальшого проходження військової служби з військової частини НОМЕР_5 до військової частини НОМЕР_2 . Наказом від 08.05.2022 року №113 він зарахований до списків особового складу частини поставлений на всі види забезпечення з 08.05.2022 року (а.с.9 зв).

Відповідно до змін та доповнень до додатку 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.06.2022 року №420 (травень 2022), в період з 08.05.2022 року по 16.05.2022 року в бойових діях не перебував, ніс службу в іншому місці).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17.05.2022 року №123, позивач 17.05.2022 року прибув до району виконання бойових завдань на території Донецької, Луганської та Харківської областей.

З 17.05.2022 року по 27.05.2022 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, що підтверджується довідкою від 29.06.2023 року №2047-Д (а.с.40).

27.05.2022 року під час виконання службових обов`язків у місті Пилипчатине Донецької області, солдат ОСОБА_1 отримав бойове травмування внаслідок бойових уражень з боку противника в районі ведення бойових дій забій правого кушового суглобу внаслідок вибухової хвилі, денформуючого остеоартрозу ІІ стадії, реактивного міозиту привідних м`язів правого стегна з тимчасовим порушенням функції, що підтверджується первинними медичними документами та довідкою про обставини травми, що підтверджується довідкою від 13.07.2022 року №4346. Перебував на лікуванні.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №177 06.07.2022 року позивач увільнений від займаної посади та зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №271, ОСОБА_1 прибув до пункту постійної дислокації АДРЕСА_3 зі шпиталю, з військової частини НОМЕР_6 АДРЕСА_4 та поставлений на харчування з 06.10.2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 21.07.2023 №209, солдата ОСОБА_1 , що знаходився у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , колишнього стрільця відділення взводу охорони взводу охорони роти забезпечення пальним та мастильними матеріалами батальйону матеріального забезпечення звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 13 липня 2023 року №105-РС у відставку за пунктом "б" (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 21.07.2023 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, визнано таким, що справи та посаду здав 21.07.2023 року і направлений на зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12 зв).

Позивач посилається на те, що не було виплачено після звільнення грошового забезпечення та грошової винагороди в повному належному йому розмірі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року N 2011-XII (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 РОЗДІЛУ І вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 РОЗДІЛУ І Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 (далі Постанова №168).

Відповідно до Постанови №168, в редакції чинній на 01.09.2022 року, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до п.1 Постанови №168, в редакції чинній по 30 квітня 2023 року установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати і виплатити додаткову винагороду збільшену до 100000 грн. за період з 08.05.2022 по 27.05.2022, в розмірі 61290,32 грн, суд вказує наступне.

Як описано вище, відповідно до змін та доповнень до додатку 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.06.2022 року №420 (травень 2022), в період з 08.05.2022 року по 16.05.2022 року ОСОБА_1 в бойових діях участі не брав, ніс службу в іншому місці). Документальних доказів визнання такого наказу протиправним та доказів участі позивача безпосередньо в бойових діях в період з 08.05.2022 року по 16.05.2022 року матеріали справи не містять, а тому позивачеві належало до виплати за період з 08.05.2022 року по 16.05.2022 року додаткова винагорода з розрахунку 30000,00 грн. на місяць, що підтверджено у відзиві відповідачем.

Натомість позивач вважає таку позицію помилковою та просить суд зобов`язати нарахувати і виплатити додаткову винагороду збільшену до 100000 грн. за період з 08.05.2022 по 16.05.2022., що є безпідставним.

Згідно довідок про розмір грошового забезпечення за 2022 рік №1803 від30.04.2024 року ОСОБА_1 виплачена додаткова винагорода, збільшена до 100000,00 грн. за період з 17.05.2022 року по 26.05.2022 року в сумі 32258,06 грн, що підтверджується випискою банку про рух коштів по карті позивача. За вирахуванням податків, виплата проведена 26 та 27 червня 2022 року в сумі 31774,19 грн., як і вказано в довідці про розмір грошового забезпечення за 2022 рік №1803 (5667,84 грн. + 26106,25 грн.), а тому суді вважає, що за період з 17.05.2022 року по 27.05.2022 року позивачеві виплачено додаткову винагороду в повному обсязі (а.с.16 зв.).

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати і виплатити додаткову винагороду збільшену до 100000 грн. за період з 08.05.2022 по 26.05.2022 задоволенню не підлягають. Натомість позивач має право на додаткову грошову винагороду за період з 08.05.2022 року по 16.05.2022 року розрахунку 30000,00 грн. на місяць.

Окрім цього, позивач стверджує про те, що за 27.05.2022 відповідачем не нараховано додаткову винагороду збільшену до 100000 грн.

Судом встановлено, що даний день включено до періоду виплати додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн. (з 27.05.2022 року по 31.05.2022 року), за який проведений розрахунок у повному обсязі, в зв`язку з чим позивач відмовився від частини позовних вимог у даному провадженні, а тому позовні вимоги в частині 27.05.2022 року не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати і виплатити додаткову винагороду збільшену до 100000 грн. за період з 07.11.2022 по 07.12.2022, в розмірі 100000,00 грн.

Як встановлено вище, наказом командира військової частини НОМЕР_2 №177 06.07.2022 року позивач увільнений від займаної посади та зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 . Він прибув до пункту постійної дислокації АДРЕСА_3 зі шпиталю, з військової частини НОМЕР_6 АДРЕСА_4 та поставлений на харчування з 06.10.2022 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 07.11.2022 року по 07.12.2022 року отримував додаткову грошову винагороду в розмірі 30000,00 грн. на місяць.

Так, відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення за 2022 рік №1803 ОСОБА_1 позивач 21.12.2022 року отримав додаткову винагороду за листопад 2022 року в сумі 29550,00 грн. (за вирахуваннями), 20.01.2023 року за грудень 2022 року в сумі 29550,00 грн. (за вирахуваннями). Виплати підтверджуються випискою банку про рух коштів по карті позивача (а.с.15зв-16).

Додаткова винагорода виплачувалась йому в сумі 30000 грн в зв`язку з тим, що в цей період він в бойових діях участі не брав. Доказів зворотного сторонами не надано та матеріали справи не містять, а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з грудня 2022 року по червень 2023 року в розмірі 129740,52 грн

Як встановлено судом, з 06.07.2022 року позивач увільнений від займаної посади та зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Згідно п.1 РОЗДІЛУ ХХVIII Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Такий порядок виплати грошового забезпечення не стосується військовослужбовців, зарахованих у розпорядження посадових осіб (які мають право призначення на посади) відповідно до підпунктів 12-1 та 13 пункту 116, а також пункту 122 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.

Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.

У відповідності до п.5 РОЗДІЛУ ХХVIII Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Як встановлено судом та підтверджується довідками про розмір грошового забезпечення за 2022 рік №1803 та №1803/1 за 2023 рік, ОСОБА_3 грошове забезпечення в розмірі окладу за військовим званням виплачене за грудень 2022 року та січень-червень 2023 року. Виплати підтверджуються випискою банку про рух коштів по карті позивача (а.с.15-16).

Натомість надбавка за вислугу років нарахована та виплачена частково в сумі по 132,50 грн. за травень та червень 2023 року.

Відповідно до п.1 РОЗДІЛУ ІV Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у розмірі, зокрема, від 1 до 5 років - 25 відсотків.

З огляду на те, що право на таку надбавку позивач набув з травня 2023 року, відсутність нарахувань до цього строку є правомірним, що позивачем не заперечувалось.

Вирішуючи питання з приводу розміру надбавки за вислугу років, суд враховує наступне.

Категорії "увільнення від роботи" та "звільнення від роботи" є різними за своїми наслідками.

Так, після виведення в розпорядження, відповідно до п.1 РОЗДІЛУ ХХVIII Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці. Тобто з урахуванням усіх основних та додаткових видів забезпечення за посадою, з якої такого військовослужбовця увільнили.

Пункт 5 РОЗДІЛУ ХХVIII Порядку №260 свідчить про те, що те грошове забезпечення військовослужбовця, яке йому належало протягом двох місяців після початку перебування у розпорядженні, виплачується в подальшому частково - в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, тобто за двома складовими.

Питань іншого обрахунку розміру надбавки за вислугу років, після спливу двох місяців після початку перебування у розпорядженні, Порядок №260 не містить. А тому суд вважає, що позивачеві належало її вираховувати у відповідності до п.1 РОЗДІЛУ ІV Порядку №260 - у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у розмірі 25 відсотків.

Так, розмір надбавки за вислугу років позивача у такому випадку становить:

2820 + 530 = 3350 грн.

3350 х 25% = 837,50 грн.

Викладене свідчить про безпідставність нарахування в період перебування в резерві позивача надбавки за вислугу років виключно з розміру окладу за військовим званням.

Дані обставини спричинили недоплату позивачеві за травень-червень 2023 року в сумі 1410 грн. ((705,00 грн. (837,50 грн. - 132,50 грн.)) х 2), яка підлягає до нарахування та виплати позивачеві.

Щодо позовних вимог про видачу нового грошового атестату, нової довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та нової довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Однак, питання видачі нової довідки буде порушене позивачем перед військової частиною лише після виконання даного судового рішення. Тож і питання такої видачі або відмови у видачі буде з`ясоване лише після цих обставин, що виключає наявність підстав стверджувати про порушення права позивача на день вирішення цих позовних вимог.

З огляду викладене, позовні такі позовні вимоги не підлягають задоволення як передчасні.

Щодо строків звернення до суду

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Відповідач посилався на те, що позивач пропустив строк звернення до суду, передбачений законом.

Надаючи оцінку доводам дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд виходить з того, що спір щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення та щодо скасування кадрових наказів є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Верховний Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, неодноразово наголошував, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

До 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22 та у постановах від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21 і від 25 квітня 2023 року у справі №380/15245/22.

Як убачається з матеріалів справи, позивача на даний час виключено із особового складу частин. Документальних доказів того, що позивач отримав від військової частини письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, матеріали справи не містять. Наґявність же спірних питань з приводу виплат і була предметом дослідження у даному провадженні.

Позов, що розглядається у даному провадженні, до суду направлений 09.04.2024 року, а тому, з огляду неотримання від військової частини письмових повідомлень про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні, поданий в межах строків звернення до суду.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 08.05.2022 року по 16.05.2022 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 08.05.2022 року по 16.05.2022 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у зменшеному розмірі за травень та червень 2023 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 щодо нарахувати і виплати ОСОБА_1 надбавку за вислугу років у розмірі, визначеному пунктом 5 РОЗДІЛУ ХХVIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 за травень та червень 2023 року, з урахуванням вже виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 12.07.2024 року в зв`язку з тим, що суддя Дегтярьова С.В. з 30.04.2024 по 02.06.2024, з 17.06.2024 по 01.07.2024, а також з 05.07.2024 по 07.07.2024 не здійснювала правосуддя.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА