Справа № 160/8/24
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2024 рокуСправа №160/8/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 13.12.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з дати звернення за її призначенням, а саме з 08.12.2023, зарахувавши до загального страхового стажу ОСОБА_1 всі періоди роботи відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 02.01.1992 та період роботи з лютого 1987 року по жовтень 1989 року в радгоспі Авангард, згідно довідок № 260 від 05.09.2022, № 292 від 20.10.2022 та № 229 від 10.05.2023.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком та надані всі документи. Рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Також відповідачем не було зараховано певні періоди роботи позивача. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача-1, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення.
Ухвалою суду від 13.12.2023 (суддя Куликов А.В.) прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті спору.
Розпорядженням №171д від 03.04.2024 року призначено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи №160/8/24.
03.04.2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №160/8/24 перерозподілено судді Сидоренко Д.В.
Ухвалою суду від 08.04.2024 року прийнято до свого провадження справу №160/8/24 та зазначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
№260 від 05.09.2022 та актом перевірки №0400-011005-1/467 від 10.01.2023, оскільки у документах зазначено « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_1 ».
26.04.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив.
Станом на 12.07.2024 року відзив на позов від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області не надходив.
Статтею 261 КАС України визначенні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі (ч.1). Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.2).
Відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі) та законодавчу встановлену послідовність надання письмових заяв по суті, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі викладеного вище, суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
08.12.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Заяву ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням ПФУ в Тернопільській області.
Рішенням Головного управління ПФУ в Тернопільській області від 13.12.2023 року №06 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Так, в рішенні Головного управління ПФУ в Тернопільській області від 13.12.2023 року №06 зазначено зокрема наступне.

Пенсійний вік визначений ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 60 років.

Вік заявника 61 рік 07 місяців.

Необхідний страховий стаж 29 років.

Страховий стаж заявника 21 рік 11 місяців 08 днів.

За доданими документами до страхового стажу не враховано період роботи в радгоспі "Авангард" з 15.02.1987 по 15.10.1989 згідно довідки від 10.05.2023 №229 виданої КУ "Трудовий архів" Васильківської селищної ради, довідка від 05.09.2022 №260 виданої Письменським старостинським округом виконавчого комітету Васильківської селищної ради та акту перевірки від 10.01.2023 №0400-011005-1/467, оскільки у вищезазначених документах зазначене " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним " ОСОБА_1 ".

19.12.2023 року представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із запитом щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_3 .

Листом від 21.12.2023 року №0400-010304-8/207573 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області розглянуло запит представника позивача від 19.12.2023 та повідомило зокрема наступне.

При розрахунку страхового стажу не враховано трудову книжку серії НОМЕР_2 від 02.01.19992, оскільки на першій сторінці (титульній) міститься печатка підприємства з кодом ЄДРПОУ, що не відповідає постанові КМУ №118 від 22.01.1996 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України».

Також при розрахунку страхового стажу не враховано період робити з 15.02.1987 по 15.10.1989 згідно з довідками №229 від 10.05.2023, №260 від 05.09.2022 та актом перевірки №0400-011005-1/467 від 10.01.2023, оскільки у документах зазначено « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_1 ».

Не погоджуючись із рішенням про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Зазначене у вказаній статті право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Згідно до ст. 8 Закону №1058 передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно статті 26 Закону №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років.

Згідно матеріалів справи, на час звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії 08.12.2023 року), він досяг 61 рік 07 місяців, відтак відповідно до ст.26 Закону України №1058, необхідний страховий стаж має складати від 19 до 29 років.

Згідно оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії, страховий стаж ОСОБА_1 становить 21 рік 11 місяців 08 днів.

Так, позивачу не зараховано до загального страхового стажу періоди згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 02.01.19992, оскільки на першій сторінці (титульній) міститься печатка підприємства з кодом ЄДРПОУ, що не відповідає постанові КМУ №118 від 22.01.1996 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України».

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року №301 (далі Постанова №301) відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відповідно до п. 1 Інструкції №57 про порядок ведення трудових книжок, затвердженої Наказом Міністерство праці України, Міністерство юстиції України, Міністерство соціального захисту населення України від 29.07.1993 №57 (далі Інструкція №57) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно п. 2.2. Інструкції №57 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.

Пунктом 2.11. Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

В свою чергу за п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до п. 2.13. Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Основним правовим питанням в цій справі є правові наслідки наявності на першій сторінці (титульній) печатка підприємства з кодом ЄДРПОУ, що не відповідає постанові КМУ №118 від 22.01.1996 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України». З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для власника трудової книжки, а отже, й не може впливати на її особисті права

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.09.2022 року по справі №569/16691/16-а.

Однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 19.12.2019 року по справі №307/541/17.

Суд зазначає, що за обставин цієї справи позивач не є відповідальним за те, що печатка підприємства з кодом ЄДРПОУ, що не відповідає постанові КМУ №118 від 22.01.1996 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України», в зв`язку з чим не повинна зазнавати негативних наслідків в зв`язку з порушенням, яке вчинено не ним та від позивача не залежало.

Враховуючи вищевикладене, неврахування трудової книжки позивача від 02.01.1992 року НОМЕР_2 через невідповідність печатки є протиправними.

Відтак, суд доходить висновку, що під час повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії відповідачу належить прийняти вищевказану трудову книжку як належний документ, що містить інформацію про трудову діяльність позивача, не зважаючи на те, що печатка підприємства з кодом ЄДРПОУ, що не відповідає постанові КМУ №118 від 22.01.1996 «Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України».

Щодо не зарахування періоду робити з 15.02.1987 по 15.10.1989 згідно з довідками №229 від 10.05.2023, №260 від 05.09.2022 та актом перевірки №0400-011005-1/467 від 10.01.2023, оскільки у документах зазначено « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним « ОСОБА_1 ».

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідках.

Так, згідно копії паспорту серії НОМЕР_3 від 21.01.2003 року, його оформлено на ім`я ОСОБА_1 , який є позивачем у даній справі.

Згідно архівної довідки від 05.09.2022 №260 виданої Письменським Старостинським округом Васильківської селищної ради Дніпропетровської області, вона видана комітетом Васильківської селищної ради на гр. ОСОБА_2 , який дійсно працював в радгоспі "Авангард" та кпс "Авангард" Васильківського району Дніпропетровської області з 02.1987 по 10.1989.

Згідно архівної довідки від 10.05.2023 №229 виданої Комунальною установою "Трудовий архів" Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, вона видана на гр. ОСОБА_2 , який дійсно працював в радгоспі "Авангард" та ксп "Авангард" Васильківського району Дніпропетровської області за період з лютого 1987 по жовтень 1989 року включно.

Суд зазначає, що зазначення у довідках ОСОБА_2 , фактично є скороченням прізвища та ім`я позивача - ОСОБА_1 . Суд не погоджується з твердженням відповідача, про неможливість зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 15.02.1987 по 15.10.1989 згідно з довідками №229 від 10.05.2023, №260 від 05.09.2022 через те, що у них зазначено « ОСОБА_2 », а згідно паспортних даних " ОСОБА_1 ". Такий підхід відповідача є формалізованим.

Окрім того, не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 15.02.1987 по 15.10.1989 згідно з довідками №229 від 10.05.2023, №260 від 05.09.2022 та актом перевірки №0400-011005-1/467 від 10.01.2023, оскільки у документах зазначено « ОСОБА_2 », буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Враховуючи вищенаведене, рішення №06 від 13.12.2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В позовній заяві позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з дати звернення за її призначенням, а саме з 08.12.2023, зарахувавши до загального страхового стажу ОСОБА_1 всі періоди роботи відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 02.01.1992 та період роботи з лютого 1987 року по жовтень 1989 року в радгоспі Авангард, згідно довідок № 260 від 05.09.2022, № 292 від 20.10.2022 та № 229 від 10.05.2023.

Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пенсії оскаржив позивач.

Викладене свідчить, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку №22-1 відсутні повноваження щодо вирішення питання зарахування періодів роботи позивача до страхового стажу, а відтак вимоги до нього не підлягають задоволенню.

Аналогічний висновок викладено у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі № 340/9245/21, від 08 березня 2023 у справі № 160/11878/22, від 05 квітня 2023 року у справі 160/11235/22, від 05 квітня 2023 року у справі 340/3832/22.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

В силу викладеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в межах заявлених позовних вимог, і з метою захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 02.01.1992 та період роботи з 15.02.1987 по 15.10.1989 згідно з довідками №229 від 10.05.2023, №260 від 05.09.2022 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду також підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в сумі 536,80 грн.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (, 46001, ТЕРНОПІЛЬСЬКА область, місто ТЕРНОПІЛЬ, майдан ВОЛІ, будинок 3) №06 від 13.12.2023 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (, 46001, ТЕРНОПІЛЬСЬКА область, місто ТЕРНОПІЛЬ, майдан ВОЛІ, будинок 3) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 02.01.1992 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (, 46001, ТЕРНОПІЛЬСЬКА область, місто ТЕРНОПІЛЬ, майдан ВОЛІ, будинок 3) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) періоди роботи з лютого 1987 року по жовтень 1989 року в радгоспі "Авангард", згідно довідок № 260 від 05.09.2022, № 292 від 20.10.2022 та № 229 від 10.05.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (, 46001, ТЕРНОПІЛЬСЬКА область, місто ТЕРНОПІЛЬ, майдан ВОЛІ, будинок 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком від 08.12.2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (, 46001, ТЕРНОПІЛЬСЬКА область, місто ТЕРНОПІЛЬ, майдан ВОЛІ, будинок 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 536,80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко