Справа № 320/38417/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 липня 2024 року м. Київ Справа № 320/38417/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у письмовому провадженні клопотання відповідача ГУ ДПС у м. Києві про залишення без розгляду позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський холдинг охорони"

до Головного управління ДПС у м. Києві,

Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "Всеукраїнський холдинг охорони" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України, у якому просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 6891105/44382360 від 01.06.2022, № 6891106/44382360 від 01.06.2022, № 6893014/44382360 від 01.06.2022, № 6891099/44382360 від 01.06.2022, № 6891102/44382360 від 01.06.2022, № 6900304/44382360 від 03.06.2022, № 6900304/44382360 від 03.06.2022, № 6891101/44382360 від 01.06.2022, № 6900303/44382360 від 03.06.2022, № 6895971/44382360, № 6895970/44382360 від 02.06.2022, № 6892977/44382360 від 01.06.2022, № 6891100/44382360 від 01.06.2022 про відмову в реєстрації податкових накладних №№ 12-15, №№ 17-24 та № 26 від 31.01.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

2. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані ТОВ «Весукраїнський холдинг охорони» податкові накладні №№ 12-15, №№17-24 та № 26 від 31.01.2022 датами їх фактичного отримання.

25.10.2023, ухвалою суду згідно ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України позовна заява була залишена без руху у зв`язку із невідповідністю останньої вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України (не доплачено судовий збір).

Позивачем надано до суду (зареєстровано 20.12.2023) докази сплати судового збору на виконання вимог ухвали суду від 25.10.2023.

Ухвалою суду від 20.12.2023 відкрито провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

23.01.2024 відповідачем ГУ ДПС у м. Києві подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду з даним позовом, визначеного абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України.

09.07.2024 до суду надійшли заява позивача із проханням поновити строк звернення до суду, пояснення поважності причин пропуску строку із долученими письмовими доказами, клопотання відповідача просить залишити без задоволення.

Суд зазначає, що клопотання відповідача ГУ ДПС у м. Києві вирішується у письмовому провадженні у строки, враховуючи навантаження в роботі судді.

Відповідно, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абз. 1).

Частиною четвертою статті 122 КАС України встановлено, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 640/20468/18 (адміністративне провадження № К/9901/16396/19) виснувала, що спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тому інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України.

Згідно висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 2 липня 2020 року по справі № 1.380.2019.006119, у справах за адміністративним позовом про оскарження рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної застосовуються загальні строки звернення до суду, визначені нормами Кодексу адміністративного судочинства України, а не Податковим кодексом України.

Отже, строк звернення до суду з позовом про зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, визначається частиною другою статті 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В разі використання процедури адміністративного оскарження строк становить - 3 місяці з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 4 ст. 122 КАС України).

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12.07.2022 року у справі № 420/5508/20.

За даною справою, що сторонами не заперечується, позивач не використовував право на адміністративне оскарження спірних рішень, у зв`язку з чим, строк звернення до суду із даним позовом обраховується за абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України та становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позов подано до суду 21.10.2023, та за предметом спору, тобто з пропуском строку визначеного в абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України.

За змістом частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що в даній справі предметом спору є визнання протиправними та скасування рішень контролюючого органу Комісії ГУ ДПС у м. Києві № 6891105/44382360 від 01.06.2022, № 6891106/44382360 від 01.06.2022, № 6893014/44382360 від 01.06.2022, № 6891099/44382360 від 01.06.2022, № 6891102/44382360 від 01.06.2022, № 6900304/44382360 від 03.06.2022, № 6900304/44382360 від 03.06.2022, № 6891101/44382360 від 01.06.2022, № 6900303/44382360 від 03.06.2022, № 6895971/44382360, № 6895970/44382360 від 02.06.2022, № 6892977/44382360 від 01.06.2022, № 6891100/44382360 від 01.06.2022 про відмову в реєстрації податкових накладних №№ 12-15, №№ 17-24 та № 26 від 31.01.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач ГУ ДПС у м. Києві в поданому до суду клопотанні, вказує про те, що про наявність спірних рішень позивач дізнався 01.06.2022, 02.06.2022 та 03.06.2022, оскільки такі рішення були надіслані відправником автоматизована система «Єдине вікно подання електронних документів» платнику податків на його адресу в Електронному кабінеті платника, у день їх прийняття. Контролюючий орган наполягає, що позивач маючи намір оскаржити рішення Комісії ГУ ДПС у м. Києві, мав можливість та право на звернення до суду з даним позовом, та жодних пояснень щодо неможливості звернення до суду не надано. Позивач мав можливість подати позов через систему Електронний суд та враховуючи правила застосування строків звернення до суду, диференціювання поняття дізнатися та повинен був дізнатись, враховуючи висновки Верховного Суду України викладені у постанові від 21.02.2020 у справі №340/1019/19, відповідав зазначає про відсутність поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом.

Проти зазначених обставин отримання спірних рішень Комісії ГУ ДПС у м. Києві в Електронному кабінеті платника, не заперечує позивач.

В своїх поясненнях щодо поважності причин пропуску строку звернення, позивач просить суд врахувати позицію Верховного Суду викладену в постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 щодо суворого застосування судами процесуальних строків звернення в умовах воєнного стану та зазначає, що про те, що в умовах оголошеного в країні воєнного стану, директор ТОВ «Всеукраїнський холдинг охорони» ОСОБА_1 з квітня 2022 року по квітень 2023 року займався волонтерською діяльністю на території Київської та Львівської областей, яка пов`язана з наданням необхідної допомоги сім`ям, які опинилися без житла, що підтверджує довідкою ГО «Фонд розвитку сил територіальної оборони України» №7/24 від 05.02.2024. Директор вимушений був змінити місце свого проживання та сферу діяльності, яка була спрямована на відновлення наслідків збройної агресії російської федерації, допомогу населенню, яке постраждало. На період відсутності директора товариства, відповідно до наказу 22 в/о від 13.04.2022 його обов`язки виконувала головний бухгалтер ОСОБА_2 , до обов`язків якої входило, у тому числі, здійснення контролю за податковою звітністю підприємства. ОСОБА_2 28.06.2022 організувала та провела оперативну нараду, де було поставлено на вирішення також питання щодо отриманих спірних рішень Комісії ГУ ДПС у м. Києві. Заступник голови наглядової ради підприємства ОСОБА_3 , яка відповідно до п. 13 розділу ІІ своєї посадової інструкції, затвердженої наказом № 1-ф/0 від 02.01.2023, повинна була інформувати директора ТОВ «Всеукраїнський холдинг охорони» про будь-які без виключення прийняті рішення контролюючими, правоохоронними органами та органами державної влади, які зачіпають або обмежують права товариства. ОСОБА_3 доповіла, що вважає рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних не законними та такими, що підлягають оскарженню. Повідомила, що звернутися до суду необхідно після переходу товариства на загальну систему оподаткування (відновлення статусу платника ПДВ) та після виключення Товариства з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості. Крім того, додала, що на період дії воєнного стану, який введено Указом Президента від 24 лютого 2022 року №64/2022 строки позовної давності, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, продовжено на строк дії воєнного стану, а тому підприємство матиме можливість пізніше звернутись до суду та оскаржити неправомірні дії податкового органу по за межами строку позовної давності, який встановлений КАСУ. У зв`язку із зазначеними обставинами ОСОБА_3 повідомила що відсутня необхідність у інформуванні директора підприємства ОСОБА_1 щодо термінового вжиття відповідних заходів щодо оскарження спірних рішень.

У квітні 2023 року, в зв`язку із поверненням директора ТОВ «Всеукраїнський холдинг охорони» ОСОБА_1 до виконання своїх посадових обов`язків, ним 26.04.2023 наказом № 5-П призначено на підприємстві позапланову інвентаризацію з метою перевірки повноти і достовірності відображення даних у фінансовій звітності та з метою перевірки правильності ведення бухгалтерського обліку головним бухгалтером ОСОБА_2 за час виконання нею обов`язків директора товариства. За результатами проведення інвентаризації 01.05.2023 встановлено, що по зупиненим податковим накладним за січень 2022 року ОСОБА_3 вчасно не вжила жодних заходів спрямованих на інформування директора підприємства з метою оскарження рішень податкового органу про зупинення їх реєстрації. Вказане стало можливим у зв`язку із низьким рівнем професійних знань Заступника голови правління ОСОБА_3 та головного бухгалтера ОСОБА_2 їх низьким рівнем виконавської дисципліни на підприємстві, не сумлінним ставленням до виконання своїх посадових обов`язків та не інформуванням директора ОСОБА_1 про прийняття податковим органом рішень щодо зупинення реєстрації податкових накладних.

Зазначена причина позбавила можливості директора ОСОБА_1 вчасно вжити термінових заходів спрямованих на оскарження рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкових накладних у межах строків позовної давності встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Крім того, позивач просить суд врахувати, що відповідно до Рішення комісії регіонального рівня № 14736 від 03.02.2022 про відповідність/невідповідність платника критеріям ризиковості платника податку, позивача включено до переліку ризикових. Враховуючи і цю обставину, податкові накладі позивача, до виключення підприємства із переліку ризикових платників податків, не підлягали реєстрації у ЄРПН. До прийняття рішення про виключення позивача із переліку ризикових платників податків, оскарження в судовому порядку рішення комісії про зупинення реєстрації податкових накладних було б не доцільним, призвело б до надмірного завантаження судової системи та у разі задоволення позову зробило б неможливим виконання судового рішення.

Позивач зазначає, що строк звернення до суду, встановлений КАСУ, за захистом порушених прав позивача був пропущений із поважних причин, які об`єктивно позбавляли директора ТОВ «Всеукраїнський холдинг охорони» ОСОБА_1 вчасно звернутися із позовною заявою до суду, так, як, ОСОБА_1 в силу зазначених вище обставин не знав і не міг знати про прийняте податковим органом рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, а дізнався про це лише 01.05.2023 за результатами проведеної позапланової інвентаризації на підприємстві.

Також, позивач просить суд врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду висловленої у постанові від 20.11.2019 у справі №9901/405/19 щодо визначення судом причин пропуску строку звернення до суду.

Суд враховує позиції, доводи сторін та зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заява №45783/05; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 8 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (пункт 44 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року «Osman v. the United Kingdom» («Осман проти Сполученого Королівства»), заява №23452/94 та пункт 54 рішення від 19 червня 2001 року «Kreuz v. Poland» («Круз проти Польщі»), заява №28249/95).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року (пункт 47, заява №3236/03) суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їхня свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Усталеною також є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вказане узгоджується із правовими висновкам Верховного Суду викладені у постанові від 31.07.2023 у справі № 24/7127/23.

Суд враховує у справі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року №500/1912/22, в якій зазначено, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними вимогами може мати ознаки невиправданого обмеженого доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські політичні права та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах № 544/600/21 від 20.01.2023 року, № 160/26479/21 від 14.09.2022 року, № 140/13772/21 від 22.09.2022 Верховний Суд неодноразово наголосив, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Разом з тим в контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд висновки у справі "Bellet v. Fгаnсе", в яких Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Позивач вказує на обставини поважності причин пропуску строку: оголошення в країні воєнного стану; делегування директором товариства своїх повноважень на час зайняття гуманітарною діяльністю іншим представникам/робітникам товариства; в силу нерозуміння законодавства уповноваженими представниками товариства не своєчасне повідомлення директору про наявність спірних рішень Комісії ГУ ДПС у м. Києві та необхідності їх оскарження.

Враховуючи вищенаведене, доводи викладені відповідачем у поданому до суду клопотанні, та заяву позивача, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску товариством строку звернення до суду із даним позовом.

Суд враховує відповідні обставини, які пов`язані із запровадженням в країні воєнного стану, те, що позивач не заперечує своєчасності отримання спірних рішень, але у зв`язку із оголошеним в країні воєнним станом, діяльність товариства під керівництвом директора, була спрямована на здійснення волонтерської діяльності, уповноважені представники товариства в силу незнання законодавства не повідомили директора про необхідність оскарження рішень в адміністративному чи судовому порядку. Також, судом враховується, що у квітні 2023 року, коли директор повернувся до свої обов`язків із забезпечення та контролю над діяльністю товариства, призначив у квітні 2023 року інвентаризацію, за результатами якої у травні 2023 року встановлено зупинення спірними рішеннями податкових накладних, позов було сформовано та подано до суду в жовтні 2023 року.

Суд зазначає, що наявність рішення контролюючого органу №14736 від 03.02.2022 про віднесення товариства до критеріїв ризиковості платника не є підставою для не оскарження спірних рішень чи то в адміністративному чи судовому порядку, та суд враховує наявні вище встановлені обставини поважності причин пропуску строку, викладені позивачем у поясненнях і заяві.

Суд зазначає відповідачу, що подання позову до суду за даним предметом спору, де оскаржуються значна кількість рішень Комісії ГУ ДПС у м. Києві, потребує значного часу для зібрання усіх доказів в обґрунтування поданого до суду позову.

Враховуючи вищезазначене та те, що процесуальний строк, який позивачем попущено, припав на період дії воєнного стану на території України та беручи до уваги існуючі обмеження та перешкоди, які встановлені під час вказаного особливого правового режиму, обставини викладені позивачем, які пов`язані із оголошеним в країні воєнним станом, задля забезпечення позивачу конвенційного та конституційного права на доступ до суду, з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, суд вважає клопотання відповідача таким, що не підлягає задоволенню, а строки пропущені позивачем такі, що підлягають поновленню судом.

Керуючись ст. 5, 118, 121, 122, 123, 248, 256 КАС України, суд-

у х в а л и в:

1. Відмовити в задоволенні клопотання відповідача ГУ ДПС у м. Києві про залишення позову без розгляду.

2. Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду ТОВ "Всеукраїнський холдинг охорони" та поновити ТОВ "Всеукраїнський холдинг охорони" строк звернення до суду із позовом про визнання протиправними та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 6891105/44382360 від 01.06.2022, № 6891106/44382360 від 01.06.2022, № 6893014/44382360 від 01.06.2022, № 6891099/44382360 від 01.06.2022, № 6891102/44382360 від 01.06.2022, № 6900304/44382360 від 03.06.2022, № 6900304/44382360 від 03.06.2022, № 6891101/44382360 від 01.06.2022, № 6900303/44382360 від 03.06.2022, № 6895971/44382360, № 6895970/44382360 від 02.06.2022, № 6892977/44382360 від 01.06.2022, № 6891100/44382360 від 01.06.2022 про відмову в реєстрації податкових накладних №№ 12-15, №№ 17-24 та № 26 від 31.01.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Ухвалу надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Войтович І.І.