Справа № 160/860/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2024 року м. Дніпросправа № 160/860/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 (суддя першої інстанції Кучма К.С.) в адміністративній справі №160/860/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні їй та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 08.09.2023 року.

зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 08.09.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Керуючись своїм правом, 08.09.2023 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки. Відповідач розглянув вказану заяву та листом від 19.09.2023 р. №45529-39746/Б-01/8-0400/23, а також листом від 06.12.2023 р. №0400-010304-8/196342 повідомив про відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до Закону №1058-ІV та статті 13 Закону № 1788-ХІІ. Позивач вважає вказані дії відповідача протиправними та необґрунтованими, прийняті всупереч положенням чинного законодавства, а тому вона звернулася до суду з позовом за захистом прав та майнових інтересів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 в задоволенні позову відмовлено.

Представник позивачки не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області. З 25.01.1994 року позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII.

08.09.2023 року позивач звернулася до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила надати інформацію, в якому році їй призначено пенсію за віком.

Листом від 19.09.2023 року позивача відповідачем повідомлено, що з 25.01.1994 року вона отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням коефіцієнтів збільшення в розмірі 1,17; 1,11; 1,11; 1,14 та 1,197 складає 7 618,07 грн. (3 764,40 грн. х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 = 7 405,03 грн. х 1,02877). Загальний розмір пенсії станом на 01.09.2023 року складає 4 091,31 грн., у тому числі: 2 805,96 грн. - основний розмір пенсії (7618,07 грн. х 0,36833).

11.10.2023 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід з одного виду пенсії на інший призначення/перерахунок пенсії.

Листом "Про розгляд звернення" від 05.12.2023 року відповідач повідомив, що їй з 25.01.1994 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII, яка станом на поточну дату обчислена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV. Також повідомлено, зокрема, що страховий стаж, зарахований по 25.01.1994 р., складає 36 років 10 місяців 28 днів. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% становить 0,36833. Пенсію обчислено відповідно до статей 27 і 28 Закону № 1058-IV виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1987 р. по 31.12.1993 р. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становить 1,02877.

29.11.2023 року адвокатським запитом представник позивача просив:

1.Надати інформацію про те, коли була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по списку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та який щомісячний розмір пенсії за віком відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлений?

2. Надати інформацію про те, за які роки було взято середній показник заробітної плати при призначенні пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"?

3. Надати інформацію про те, яка грошова сума показника середньої заробітної плати по Україні була застосована при призначенні пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"?

4. Надати копію протоколу призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

5. Надати інформацію про те, чи виплачувалася інший вид пенсії до призначення їй пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Якщо так, про прошу повідомити дату з якої була призначена вказана пенсія та надати копію протоколу призначення пенсії, яка їй виплачувалася до призначення пенсії згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

6. Здійснити перерахунок та виплату пенсії, призначеної згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2020 р., 2021 р. та 2022 р., з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії.

Листом "Про розгляд запиту" від 06.12.2023 року відповідачем повідомлено, що з 25.01.1994 р. ОСОБА_1 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно із наданими документами, загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 36 років 11 місяців (зарахований по 25.01.1994 р.). Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складає 0,36917. Заробітну плату розраховано за період роботи з 01.01.1987 р. по 31.12.1991 р. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,02877. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, за 2014 - 2016 роки із застосуванням коефіцієнтів збільшення в 1,17, 1,11, 1,11, 1,14 та 1,197 складає 7618,07 грн. (7 405,03 грн. ? 1,02877). Загальний розмір пенсійної виплати, станом на 01.12.2023 р., складає 4 091,31 грн., де: 2 812,36 грн. - розмір пенсії за віком (7 618,07 грн. х 0,36917); 307,64 грн. - доплата 65-ти річним до 3 120 грн.; 334,88 грн. - доплата за понаднормовий стаж (2 093 грн. х 16%); 66,43 грн. - підвищення дітям війни; 570 грн. - компенсаційна виплата 80-ти річним. До призначення пенсії за віком на пільгових умовах інший вид пенсії ОСОБА_1 не призначався. З огляду на зазначене, провести перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленого як середній показник за 2020-2022 роки, немає законних підстав.

Вважаючи такі дії відповідача такими, що порушили її законні права, позивачка звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі по тексту - Закон №1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно з ст.2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі по тексту - Закон №1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Частина 3 статті 4 Закону №1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону №1058-IV, за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 2 ст.40 Закону №1058-IV передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Так, згідно з ч.3 ст.45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведеного вище вказує на те, що ч.3 ст. 45 Закону №1058-ІV визначено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Предметом спірних правовідносин є питання правомірності відмови пенсійного органу у застосуванні показника середньої заробітної плат за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням нового виду пенсії за віком, відповідно до положень Закону №1058-IV.

Як встановлено судовим розглядом, позивачці з 25.01.1994 року позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV позивачка звернулась вперше 08.09.2023, а тому в цьому випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058. Тому, за обставин цієї справи має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Колегія суддів вважає, що звертаючись до пенсійного органу 08.09.2023 з відповідною заявою, позивачка використала своє право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі ч.3 ст.45 Закону №1058-IV, а саме на нове призначення пенсії за віком з її новим обчисленням відповідно до статті 40 Закону №1058-IV, оскільки за таким призначенням звернулася вперше.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, в якій остання зазначила, що Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років, а надалі при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що в частині третій статті 45 Закону № 1058-ІV дійсно встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Тому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV. Однак у випадку призначення іншої пенсії за іншим законом має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Окрім того, аналогічні правові висновки також викладені в постановах Верховного Суду від 26.03.2019 у справі №335/13242/16-а, від 09.06.2021 у справі №367/1276/17, від 24.06.2021 у справі №243/8903/16-а та від 04.02.2021 у справі №509/3080/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, у спірних правовідносинах має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії позивача - пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, що при обчисленні позивачу пенсії за віком у 2023 році на підставі норм Закону № 1058-IV відповідач мав врахувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням цієї пенсії, тобто, за 2020-2022 роки, а тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям нового про задоволення позову.

Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених позивачем у даній справі, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено витрати пов`язані з розглядом справи у вигляді сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн у суді першої інстанції та 1816,80 грн. у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням обставин, щодо задоволення позову, суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетного фінансування відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 в адміністративній справі №160/860/24 скасувати.

Ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні їй та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 08.09.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити призначення та виплату їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 08.09.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 липня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 05 липня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова