Справа № 340/8834/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2024 року м.Дніпросправа № 340/8834/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року у справі №340/8834/23 (суддя Дегтярьова С.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в письмовому провадженні) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області", третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне Управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" (далі відповідач) щодо відмови у визнанні того, що він набув статусу ветерана органів внутрішніх справ України, видачі відповідного посвідчення, нагрудного знака та вчиненню дій направлених на те, щоб він міг користуватися пільгами, встановлених законодавством України для ветеранів органів внутрішніх справ з 01.05.2023 р.;

- зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області":

на підставі витягу з наказу УМВС України в Кіровоградській області від 08.09.2008 № 491 о/с про звільнення зі служби на пенсію, визнати що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) набув статус ветерана органів внутрішніх справ України відповідно до абзацу 1 п. 1 ст. 5 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист;

відповідно пункту 2 ст. 10 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист, пунктів 1-3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601 Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака Ветеран військової служби та пунктів 9-10 розділу II Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №760 від 17.09.2018, видати ОСОБА_1 посвідчення Ветеран органів внутрішніх справ та нагрудний знак, видати ОСОБА_1 довідку про право на пільги з 01.05.2023, передбачені пунктами 6-9 статті 6 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист згідно додатку;

копію довідки направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача наявні 20 років вислуги, які є умовою для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ, а тому він має право отримати статус ветерана органів внутрішніх справ України, отримати посвідчення та користуватися пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів органів внутрішніх справ з 01.05.2023 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Так, суд:

- визнав протиправною відмову Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" у видачі ОСОБА_1 посвідчення Ветеран органів внутрішніх справ та нагрудного знака;

- зобов`язав Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" видати ОСОБА_1 посвідчення Ветеран органів внутрішніх справ та нагрудний знак, як особі, яка набула статусу ветерана органів внутрішніх справ України відповідно до абзацу 1 п. 1 ст. 5 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати оскаржене ним рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування скарги відповідач зазначає, що у позивача недостатньо років вислуги для того, щоб отримати статус ветерана органів внутрішніх справ, а тому він не має такого права в силу закону.

Відповідач стверджує, що саме умовою по Закону № 203/98-ВР є 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні, з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні є служба на військовій службі, в органах внутрішніх справ.

Саме тому при звільненні позивачеві не було надано посвідчення ветерана органів внутрішніх справ, так як з 19.05.2006 по 08.09.2008, він не працював на військовій службі і в органах внутрішніх справ. Час роботи в органах місцевого самоврядування із залишенням на роботі і час

виконання депутатських повноважень із залишенням на військовій службі стосуються саме вислуги років для призначення пенсії.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення. Наполягає, що суд повно встановив обставини справи, надав оцінку доказам, що подавалися сторонами, та ухвалив законне рішення.

Сам позивач не оскаржив рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні частини його позовних вимог.

Третя особа - Головне Управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області - своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористалася.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , 1966 року народження, проходив службу в органах внутрішніх справ, має спеціальне звання підполковник міліції.

8 вересня 2008 року позивач був звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил як такий, що прибув із Лозуватської сільської ради Ульянівського району Кіровоградській області з правом призначення пенсії по лінії МВС з посадового окладу старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Ульянівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області за підпунктом "б" пунктом 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через хворобу) (а.с.15).

З 09.09.2008 року позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII (а.с.53).

24 серпня 2023 року позивач звернувся до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області", із заявою про визнання його ветераном органів внутрішніх справ відповідно до пункту першого частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР, як особі, яка бездоганно прослужила в органах внутрішніх справ 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України (а.с.16-18).

Листом від 30 серпня 2023 року відповідач відмовив у наданні ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ, з підстав відсутності у нього необхідної вислуги років. Відповідач вказав, що особи, які проходять службу в органах внутрішніх справ, мають особливий статус, а позивач з 19.05.2006 року по 08.09.2008 року не працював на військовій службі і в органах внутрішніх справ (а.с.19).

14 вересня 2023 року позивач знову звернувся до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області", із заявою про визнання його ветераном органів внутрішніх справ відповідно до пункту першого частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР, та вказав, що з 19.05.2006 року по 08.09.2008 року він продовжив працювати в органах внутрішніх справ, так як був прикомандирований до Лозуватської сільської ради Ульянівського району Кіровоградській області оскільки був обраний головою сільської ради, при цьому зі служби в органах внутрішніх справ він не звільнявся (а.с.20-23).

Листом від 03 жовтня 2023 року відповідач вказав на відсутність у ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ, оскільки вислуга років повинна визначатись Законом України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист, та не може бути визначена відповідно до норм, які передбачають її обрахунок для призначення пенсії (а.с.24).

Не погоджуючись із такою позицією відповідача, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що чинним законодавством України не виокремлюється інший порядок обрахунку вислуги років для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ на підставі статті 5 Закону №203/98-ВР, а ніж той, який застосовується для обчислення вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII. ОСОБА_1 має вислугу на день звільнення в календарному обчисленні - 22 роки 11 місяців і 12 днів, в пільговому обчисленні - 31 рік 03 місяці 04 дні, про що вказано в наказі УМВС України в Кіровоградській області від 08.09.2008 року №491 о/с про його звільнення. Згідно з п.3 Порядку №1601 підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку - для осіб, зазначених у пункті 1 статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскарженій відповідачем частині рішення, враховуючи наступне.

Статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві визначені Законом України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист (далі Закон №203/98-ВР).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №203/98-ВР, держава гарантує кожному ветерану військової служби, ветерану органів внутрішніх справ, ветерану Національної поліції, ветерану податкової міліції, ветерану державної пожежної охорони, ветерану Державної кримінально-виконавчої служби України, ветерану служби цивільного захисту, ветерану Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України рівні з іншими громадянами можливості в економічній, соціальній, політичній сферах щодо задоволення різноманітних життєвих потреб, а також надає різні види допомоги шляхом, серед іншого, надання пільг, компенсацій та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності та заслуженого відпочинку, організації соціально-побутового обслуговування та пенсійного забезпечення відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР, ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України: які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД.

З аналізу пункту 1 частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР можливо дійти висновків, що необхідною і достатньою умовою для визнання особи ветераном органів внутрішніх справ є бездоганна служба в органах внутрішніх справ 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні).

Конституційний Суд України у своєму рішенні 27 лютого 2003 року №4-рп/2003 вказав, що положення статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" (203/98-ВР) слід розуміти так, що громадяни України визнаються ветеранами органів внутрішніх справ за наявності умов, передбачених зазначеною статтею, незалежно від часу їх звільнення в запас або у відставку з органів внутрішніх справ.

Таким чином, якщо особа відповідає вищевказаним умовам та подала до Міністерства внутрішніх справ України підтверджуючі документи, то останнє зобов`язане прийняти рішення про визнання такої особи ветераном органів внутрішніх справ.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має вислугу на день звільнення в календарному обчисленні - 22 роки 11 місяців і 12 днів, в пільговому обчисленні - 31 рік 03 місяці 04 дні, про що відображено в наказі УМВС України в Кіровоградській області від 08.09.2008 року №491 о/с про його звільнення (а.с.15).

Розрахунок вислуги років працівника органів внутрішніх справ ОСОБА_1 , який був складений сектором забезпечення соціальних виплат ВФЗБО УМВС України в Кіровоградській області та поданий для призначення пенсії, містить тотожні показники вислуги років (а.с.56).

Питання щодо обчислення вислуги років, зокрема, при призначенні пенсії особам, звільненим з військової служби, регулюється Законом № 2262-XII та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Порядок № 393).

Закон №2262-XII, а також Закон №203/98-ВР регулюють сферу правовідносин, що виникають, зокрема, у зв`язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Однак, Закон №203/98-ВР не містить визначення та порядку обрахунку вислуги років для встановлення статусу ветерана органів внутрішніх справ. Тому, при вирішенні питання про надання статусу ветерана органів внутрішніх справ на підставі статті 5 Закону №203/98-ВР, зокрема стосовно визначення вислуги років, слід керуватися положеннями Закону № 2262-XII.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що чинним законодавством України не виокремлюється інший порядок обрахунку вислуги років для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ на підставі статті 5 Закону №203/98-ВР, а ніж той, який застосовується для обчислення вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII.

Відповідно до статті 1 Закону № 2262-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до частини першої статті 17 цього ж Закону, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Такий самий порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, передбачає й пункт 1 Порядку №393.

Вказаний підхід неодноразово був застосований Верховним Судом під час розгляду аналогічних справ, зокрема у постановах від 6 лютого 2020 року у справі №820/4905/16, від 16 червня 2020 року у справі №820/2707/17, від 26 листопада 2020 року у справі № 400/1233/19, від 23 червня 2022 року у справі № 809/1566/17.

Відповідач, відмовляючи листом позивачу у наданні статусу ветерана органів внутрішніх справ з підстав відсутності у нього необхідної вислуги років, керувався саме Законом № 2262-XII. Однак, відповідачем не наведено жодних доводів щодо того, яку норму законодавства необхідно застосовувати до спірних правовідносин, а саме при обрахунку вислуги років для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ вислуга років не може бути розрахована за нормами Закону №2262-XII та іншими підзаконними актами. Суд першої інстанції вірно вказав, що Закон №203/98-ВР не містить особливостей обрахунку вислуги років, а містить лише вимоги про її наявність в календарному та/або пільговому обчисленні у відповідній кількості. Обраховується ж вислуга років за умовами, визначеними в ст.17 Закону № 2262-XII.

Конституційний Суд України у своєму рішенні 27 лютого 2003 року №4-рп/2003 вказав, що статус ветерана органів внутрішніх справ за умови наявності всіх інших названих вище підстав надається незалежно від часу виходу працівника цих органів у запас або у відставку.

Згідно ст.10 Закону №203/98-ВР ветеранам військової служби, органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки.

Порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. №1601 (далі за текстом - Порядок №1601). Його дія поширена на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ" згідно з постановою Кабінету Міністрів Уркаїни №742 від 01.06.2002.

Згідно п.1 Порядку №1601, посвідчення та нагрудні знаки "Ветеран військової служби" видаються (вручаються) особам, які набули статусу ветеранів військової служби відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до п.2 Порядку№1601, посвідчення "Ветеран військової служби" є документом, що підтверджує статус ветерана військової служби і його право на отримання відповідних пільг згідно із Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ( 203/98-ВР ), іншими актами законодавства.

Таким чином, особа, яка отримала посвідчення ветерана органів внутрішніх справ, вважається особою, яка має підтверджений (визнаний) статус ветерана органів внутрішніх справ, а отже суд обрав вірний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання видати посвідчення ветерана органів внутрішніх справ.

Згідно з п.3 Порядку №1601 підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку - для осіб, зазначених у пункті 1 статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

З огляду на наявність наказу про звільнення, в якому визначена необхідна вислуга років позивача як у календарному, так і у пільговому обчисленні, суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про видачу нагрудного знака.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильних висновків суду. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розподіл судових витрат з урахуванням вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року у справі № 340/8834/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак