Справа № 520/29438/23
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

08 липня 2024 р. № 520/29438/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 за січень 2023 року основного грошового забезпечення, додаткової грошової винагороди (100 000 грн) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 за лютий 2023 року основного грошового забезпечення, додаткової грошової винагороди (30 000 грн) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 за березень 2023 року основного грошового забезпечення, додаткової грошової винагороди (30 000 грн) в повному обсязі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо недонарахування і недовиплати ОСОБА_1 за травень 2023 року додаткової грошової винагороди (30 000 грн) в повному обсязі, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо недонарахування і недовиплати ОСОБА_1 за червень 2023 року додаткової грошової винагороди (30 000 грн) в повному обсязі, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо недонарахування і недовиплати ОСОБА_1 за липень 2023 року додаткової грошової винагороди (30 000 грн) в повному обсязі, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за січень 2023 року основне грошове забезпечення, додаткову грошову винагороду (100 000 грн) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за лютий 2023 року основне грошове забезпечення, додаткову грошову винагороду (30 000 грн) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за березень 2023 року основне грошове забезпечення, додаткову грошову винагороду (30 000 грн) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 донарахувати та довиплатити ОСОБА_1 за травень 2023 року додаткову грошову винагороду (30 000 грн) в повному обсязі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 донарахувати та довиплатити ОСОБА_1 за червень 2023 року додаткову грошову винагороду (30 000 грн) в повному обсязі в повному обсязі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 донарахувати та довиплатити ОСОБА_1 за липень 2023 року додаткову грошову винагороду(30 000 грн) в повному обсязі в повному обсязі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідач не правомірно не здійснював нарахування грошових сум позивачу. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

У відповіді на відзив наголосив на протиправності дій відповідача. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 262 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходить військову службу з 2015 року.

Позивачем 06 січня 2022 року укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах сержантського складу з Міністерством оборони України в особі військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З березня 2022 року позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_2 .

Позивач 07 березня 2022 року потрапив в полон до Російської Федерації.

З полону позивача визволено 09 січня 2023 року.

Протягом 10 місяців полону дружина позивача ОСОБА_2 неодноразово зверталася до командування військової частини НОМЕР_2 стосовно виплат їй грошового забезпечення позивача та інших виплат, пов`язаних з полоном.

Проте, військова частина НОМЕР_2 з березня 2022 року по січень 2023 року взагалі нічого не виплачувала.

Повернувшись з полону позивач перебував на лікуванні в медичному центрі "Нові Санжари" Національної гвардії України з 08.01.2023 по 06.02.2023.

Вказане підтверджується виписками із медичних карт № 159 та № 2.

Відповідно до довідки ВЛК при військовій частині НОМЕР_3 від 24 січня 2023 року № 78 встановлено ОСОБА_1 наступний діагноз: затяжний антено - невротичний сидром помірно виражений, фаза клініко - функціонального відновлення, захворювання пов`язане з проходженням військової служби та потребує відпустки за станом здоров`я на 30 діб.

Проте, 12 лютого 2023 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 43 від 11.02.2023 позивача відправлено у відрядження у м. Ізюм Харківської області.

В даному відрядженні позивач перебував по 15 березня 2023 року.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до Харківського окружного адміністративного суду.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Так, згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється Законом України від 25 березня 1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).

Частиною першою статті 40 Закону №2232-XII визначено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту визначає Закон України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII). Відповідно до статті 1-2 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Статтею 9 Закону №2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Відповідно до пункту 2 розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцями Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197.

На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань). Відповідно до телеграми Міністра оборони України № 248/1298 від 25.03.2022 року.

Абзацом 3 пункту 3 якого встановлюється, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

1. бойовий наказ (бойове розпорядження);

2. журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3. рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. За змістом правових позицій постанови Верховного Суду від 03.06.2020р. у справі №464/5990/16-а та постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022р. у справі №9901/276/19 протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є зовнішня форма поведінки (діяння) органу/посадової особи у вигляді неприйняття рішення (нездійснення юридично значимих дій) у межах компетенції за наявності фізичної змоги реалізувати управлінську функцію.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій.

Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Судом встановлено, що Військова частина НОМЕР_2 надала відповідні документи, які свідчать про вчинення дій, згідно чинного законодавства.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №13 від 13.01.2023 року молодший сержант ОСОБА_1 повернувся з полону та перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_3 .

З 13.01.2023 року зарахований на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №76 від 17.03.2023 року молодшого сержанта ОСОБА_1 , колишнього головного сержанта стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , на час до виведення з розпорядження допущено до тимчасового виконання службових обов`язків за вакантною посадою снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_2 , з 17.03.2023 року зарахований на всі види забезпечення і вважався таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №285 від 04.05.2023 року молодшому сержанту ОСОБА_1 було нараховано додаткову винагороду з 17.03.2023 рік по 31.03.2023 рік та 01.04.2023 рік по 30.04.2023 рік.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №352 від 03.06.2023 року молодшому сержанту ОСОБА_1 було нараховано додаткову винагороду з 01.05.2023 рік по 07.05.2023 рік та 21.05.2023 рік по 31.05.2023 рік.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( по стройовій частині) №128 від 07.05.2023 року молодший сержант ОСОБА_1 вважався таким, що з 08.05.2023 року вибув з розташування військової частини НОМЕР_2 у відрядження до АДРЕСА_2 з метою фахової підготовки снайперів терміном на 14 (чотирнадцять) діб з 08 по 21 травня 2023 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №131 від 20.05.2023 року молодший сержант ОСОБА_1 вважався таким, що з 20.05.2023 року прибув до розташування військової частини НОМЕР_2 з відрядження з АДРЕСА_2 та зарахований на продовольче забезпечення з 21.05.2023 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №148 від 27.05.2023 року молодшого сержанта ОСОБА_1 виведено з розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 та призначено на посаду командира відділення снайперів роти вогневої підтримки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №451 від 03.08.2023 року молодшому сержанту ОСОБА_1 було нараховано додаткову винагороду з 16.06.2023 рік по 30.06.2023 рік та 01.07.2023 рік по 31.04.2023 рік.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( по стройовій частині) №162 від 10.06.2023 року молодший сержант ОСОБА_1 вважався таким, що з 11.06.2023 року вибув з розташування військової частини НОМЕР_2 у відпустку.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( по стройовій частині) №165 від 14.06.2023 року молодший сержант ОСОБА_1 вважався таким, що 13.06.2023 року прибув в розташування військової частини НОМЕР_2 з відпустки та зарахований на продовольче забезпечення з 14.06.2023 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №504 від 04.09.2023 року молодшому сержанту ОСОБА_1 було нараховано додаткову винагороду з 01.08.2023 рік по 22.08.2023 рік.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( по стройовій частині) №235 від 22.08.2023 року молодший сержант ОСОБА_1 вважався таким, що з 23.08.2023 року вибув з розташування військової частини НОМЕР_2 у відпустку.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( по стройовій частині) №245 від 01.09.2023 року молодший сержант ОСОБА_1 вважався таким, що 01.09.2023 року прибув в розташування військової частини НОМЕР_2 з відпустки та зарахований на продовольче забезпечення з 02.06.2023 року. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №575 від 03.10.2023 року молодшому сержанту ОСОБА_1 було нараховано додаткову винагороду з 02.09.2023 рік по 16.09.2023 рік.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №260 від 16.09.2023 року молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира відділення снайперів зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 06.09.2023 року №120-РС на посаду снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_5 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби.

З 16 вересня 2023 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з продовольчого забезпечення з 17 вересня 2023 року.

Вислуга років у Збройних Силах України станом на 16 вересня 2023 року становить: календарна 07 роки 05 місяців 04 дні. Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 489% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням з 01 вересня по 16 вересня 2023 року. Щорічна основна відпустка за 2023 рік надавалася (13 діб). Виплатити грошову допомогу для оздоровлення відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарчої діяльності) від 09.08.2023 року №458 за 2023 рік. Виплатити додаткову винагороду у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 30 000 гривень 00 копійок з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за період з 01 вересня по 16 вересня 2023 року.

Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, на підставі Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 та пункту 6 наказу Міністра оборони України від 31 січня 2022 року №30 "Про бюджетну політику МО України" за 2023 рік не отримував.

Військові перевізні документи на проїзд військовослужбовця, членів його сім`ї та перевезення домашніх речей не видавались.

Житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечений.

На квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_2 не перебував.

Суд наголошує, що підтвердженням нарахування додаткової винагороди молодшому сержанту ОСОБА_1 є довідка військової частини НОМЕР_2 про розміри додаткової винагороди за весь час проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до пункту 8 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцями Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивачу здійснювались відповідні нарахування.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі приписів п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 278 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08 липня 2024 року.

Суддя Н.А. Полях