Справа № 480/5064/22
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2024 р. Справа № 480/5064/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації до Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг" про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 08.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заявив клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву у цій справі, яке ухвалою суду від 11.01.2023 було задоволено та продовжено відповідачу строк для подання відзиву та встановлено відповідачу 5-денний строк для подання заперечення на відповідь на відзив (а.с.86).
Так, у відзиві представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що назва (назви) об`єкту нерухомого майна, власником якого є відповідач - нежиле приміщення під літ. А (нежитлове приміщення, нежитлове приміщення (будинок культури), і назва об`єкту, зазначеного у додатку до наказу №630 - Палац культури (Палац культури Сумського машинобудівного науково-виробничого об`єднання) істотно відрізняються.
Також відрізняються адреси розташування об`єкту нерухомого майна, власником якого є відповідач - місто Суми, вулиця Горького, будинок 5 (а згідно адреси земельної ділянки - м.Суми, площа Горького, 5), та адреса об`єкту, зазначеного у додатку до наказу №630 - вул.Горького, 5 на території Піщанської сільської ради (без зазначення населеного пункту).
Зважаючи на викладене, відповідач вважає, що належний йому об`єкт нерухомості і об`єкт культурної спадщини, зазначений за №65 у додатку до Наказу №630, є різними об`єктами. Прокурором та позивачем не доведено, що відповідач є власником об`єкту культурної спадщини, розташованого за адресою вул. Горького, 5 на території Піщанської сільської ради.
Крім того, відповідач наголосив на тому, що у нього не виник обов`язок укласти охоронний договір щодо нежилого приміщення під літ.А загальною площею 4 955.9 кв.м., з огляду на те, що обов`язок власника пам`ятки культурної спадщини укласти охоронний договір виникає із набуттям права власності на пам`ятку. І разом з цим, власник повинен бути обізнаний з тим, що набуває у власність саме пам`ятку культурної спадщини.
Однак, АТ ПУМБ як продавець не інформував відповідача, що об`єкт нерухомості, що продавався, віднесений до пам`яток культурної спадщини. Більш того, відповідач не отримував повідомлення про занесення належного йому об`єкту нерухомості до Державного реєстру нерухомих пам`яток України з 04.10.2021 по сьогоднішній день. У відповідача відсутня інформація щодо того, чи отримувало відповідне повідомлення АТ ПУМБ у 2020-2021 роках.
Відповідач не мав жодної інформації щодо вірогідного включення нежилого приміщення під літ.А загальною площею 4 955,9 кв.м до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як на момент укладення Договору, так і в подальшому.
Представник відповідача також подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.68-73), ухвалою суду від 12.01.2023 у задоволенні якої було відмовлено (а.с.87-89).
Керівник Окружної прокуратури міста Суми, в свою чергу, подав відповідь на відзив (а.с.80-83), в якій вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Наголосив, що твердження представника відповідача про розташування об`єкта культурної спадщини не на території міста Сум, не відповідає дійсності. Вважає, що відповідач, зазначаючи неправильні відомості в обґрунтування свого відзиву на позовну заяву, намагається ввести суд в оману, з метою ухилення від обов`язку укладення охоронного договору на пам`ятку архітектури - Палац культури Сумського машинобудівного науково- виробничого об`єднання, що знаходиться за адресою: м.Суми вул. Горького,5 та згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у приватній власності відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2021 №1788. Додав, що інформація про спірний об`єкт міститься в вільному доступі, а тому відповідач не міг не знати, що ця пам`ятка архітектури є об`єктом культурної спадщини.
Представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив (а.с.97-101), а також заяву, у якій заявив клопотання про поновлення строку на подання заперечення на відповідь на відзив (а.с.103). Також, представник відповідача подав клопотання про надання строку для подання додаткових доказів у справі (а.с.94-95).
Ухвалою суду від 09.02.2023 відповідачу за його клопотаннями було продовжено строк для подання заперечення на відповідь на відзив та встановлено строк для подання ним додаткових доказів у справі (а.с.104-105), на виконання вимог якої відповідачем надано суду додаткові пояснення та докази (а.с.115-122), а керівником Окружної прокуратури міста Суми - заперечення на такі пояснення (а.с.129-131), в яких сторони підтримали раніше викладені пояснення в обґрунтування своїх доводів.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно рішення Сумського облвиконкому від 22.02.1984 №45, розпорядження представника Президента України від 28.12.1992 №349 (за п/№10) Палац культури Сумського машинобудівного науково-виробничого об`єднання, що розташований за адресою: м. Суми, вул. Горького (станом на сьогодні Британська), буд. 5, взято під охорону, існуючий охоронний №3-См (присвоєний новий охоронний №2748-См).
Згідно із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.21-25) об`єкт нерухомого майна «нежитлове приміщення під літ. «А» загальною площею 4955,9 кв.м. (складова частина об`єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення (будинок культури), ІІІ,А), що знаходиться за адресою: м. Суми вул.Горького,5, (номер запису про право власності 44301987), перебуває у приватній власності та належить АТ Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг на підставі договору купівлі продажу №1788 від 04.10.2021, укладеного між відповідачем та Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (а.с.23,55-57).
При цьому згідно листа Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації від 22.07.2022 №01-11/330 охоронний договір на пам`ятку архітектури місцевого значення Палац культури Сумського машинобудівного науково-виробничого об`єднання не укладався (а.с.16-17).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, що в даному випадку склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно частин 4, 5 ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2020 N1805-III (далі - Закон України "Про охорону культурної спадщини") власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.
Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.
Статтею 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір. Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.
При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час прийняття постанови від 28.12.2019 справа №806/1536/18 сформував правову позицію, відповідно до якої охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини". Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.
Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.
Законом передбачається обов`язкове укладення власником пам`ятки чи її частини охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини вже після переходу права власності.
Отже, охоронний договір, укладений на підставі ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини", є адміністративним договором.
Згідно з ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.
Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Так, Кабінетом Міністрів України постановою від 28.12.2001 №1768 було затверджено Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, відповідно до п.1, п.2, п.5 якого в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована (п.1). Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини (п.2). В охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини (п.5).
Схожі норми передбачені і Порядком укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 травня 2024 р. № 630 (далі Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини), що набрала чинності 06.06.2024.
Так, відповідно до пунктів 5, 6, 7,8,12 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини охоронний договір укладається на пам`ятку чи її частину за видами об`єктів культурної спадщини (п.5). В охоронному договорі зазначається режим використання пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини, у тому числі території, на якій вони розташовані (п.6). Охоронні договори укладаються на пам`ятки культурної спадщини національного, місцевого значення, а також на щойно виявлені об`єкти культурної спадщини чи їх частини з урахуванням особливостей, передбачених цим Порядком (п.7). В охоронному договорі, складеному за формою згідно з додатком 1, зазначаються вимоги щодо режиму використання пам`ятки чи її частини, види і строки виконання робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини (п.8). Власник (користувач) пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у власність (користування) укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини (п.12).
Крім того, згідно із п.14 вказаного Порядку в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 травня 2024 р. № 630 передбачено, що охоронний договір укладається власником (користувачем) пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини або уповноваженим ним органом (особою) з таким органом охорони культурної спадщини відповідної адміністративно-територіальної одиниці:
з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органом охорони культурної спадщини обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (військової адміністрації);
з районною держадміністрацією (військовою адміністрацією), виконавчим органом сільської, селищної, міської ради (за наявності повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону).
Таким чином, як станом на час виникнення спірних правовідносин, так станом і на час розгляду справи, враховуючи аналіз положень Закону України "Про охорону культурної спадщини" та Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, на юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, покладено обов`язок по укладенню з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка. Тобто, обов`язок укладення охоронного договору покладається саме на власника пам`ятки, і саме власник повинен бути його ініціатором.
Частиною 5 ст.16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 №280/97-ВР передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Згідно із пп.6 ч.1 ст. 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить серед іншого забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження.
Відповідно до ст.ст.2,13,16 Закону України Про місцеві державні адміністрації від 09.04.1999 №586-ХІV місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, програм утвердження української національної та громадянської ідентичності, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку (п.3 ч.1 ст.2). До відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань науки, освіти, культури, охорони здоров`я, фізкультури і спорту, сім`ї, жінок, молоді та дітей, утвердження української національної та громадянської ідентичності (п.6 ст.13). Місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за: охороною пам`яток історії та культури, збереженням житлового фонду; додержанням законодавства з питань науки, мови, реклами, освіти, культури, охорони здоров`я, материнства та дитинства, сім`ї, молоді та дітей, соціального захисту населення, фізичної культури і спорту (п.п.4,9 ст.16).
Таким чином, доводи представника відповідача на безпідставність посилання прокурором на Положення про Управління містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації, затверджене розпорядженням голови Сумської обласної державної адміністрації від 22 листопада 2021 року № 727-ОД, є необґрунтованим.
Заперечуючи проти позову, представник відповідача відмічає, що ні ним, ні попереднім власником не було отримано відповідного повідомлення про набуття правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, чим допущено порушення Порядок обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України 11 березня 2013 року N 158.
Водночас відповідно до п.п.8,9 зазначеного Порядку (у редакції наказу Міністерства культури України від 27 червня 2019 року N 501), чинних на час виникнення спірних правовідносин, про набуття правового статусу щойно виявленого об`єкта уповноважений орган у десятиденний строк з дня прийняття рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку надсилає власнику цього об`єкта або уповноваженому(ній) ним органу (особі) відповідне повідомлення рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. Власник об`єкта культурної спадщини або уповноважений(а) ним орган (особа) зобов`язаний вжити заходів щодо укладення охоронного договору у місячний строк з дня отримання повідомлення уповноваженого органу.
Тобто відповідне повідомлення, з надсиланням якого починається відлік часу на вчинення дій власником об`єкта культурної спадщини, надсилається саме після прийняття рішення про занесення щ о й н о в и я в л е н о г о об`єкта культурної спадщини до відповідного Переліку.
У той же час, у цій справі, ще до придбання у власність попереднім власником (АТ «Перший український міжнародний банк»), про що 30.09.2020 в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно зроблено запис (а.с.55), а тим паче переходу до відповідача права власності на спірний об`єкт культурної спадщини (04.10.2021), об`єкт культурної спадщини - Палац культури (Палац культури Сумського машинобудівного науково-виробничого об`єднання) як пам`ятка архітектури згідно рішення Сумського облвиконкому від 22.02.1984 №45 та розпорядження представника Президента України від 28.12.1992 №349 (за п.10), вже було взято під охорону, а згідно наказу Міністерства культури, молоді та спорту України №630 від 10.02.2020 Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (тобто більше ніж за рік до придбання відповідачем у власність), занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення пам`ятки культурної спадщини (за №65).
А відтак обов`язок відповідача щодо укладення охоронного договору у нього виник не у місячний строк, з дня отримання повідомлення уповноваженого органу про занесення щойно виявленого об`єкта культурної спадщини до відповідного Переліку, а у місячний строк з моменту отримання спірної пам`ятки у власність, у зв`язку з чим вказані вище доводи представника відповідача не приймаються судом до уваги.
Посилання представника відповідача на те, що відповідно до п.2 п.1 наказу Міністерства культури, молоді та спорту України №630 від 10.02.2020 орган охорони культурної спадщини Сумської обласної державної адміністрації зобов`язаний був поінформувати попередніх власників об`єктів культурної спадщини про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, не спростовує вказаний висновок суду, тим паче, що правомірність дій органу охорони культурної спадщини Сумської обласної державної адміністрації по відношенню до попередніх власників, та зокрема, власника пам`ятки на час прийняття наказу Міністерства культури, молоді та спорту України №630 від 10.02.2020 не є предметом спору у цій справі, та не можуть спростовувати обов`язок відповідача у місячний строк з моменту отримання спірної пам`ятки у власність вчинити дії щодо укладення охоронного договору.
При цьому, враховуючи аналіз вказаних вище норм, суд зауважує, що такий обов`язок виникає у нового власника, незалежно від умов договору, який був укладений з продавцем договору-купівлі, чи від наявності/відсутності у покупця (нового власника пам`ятки) інформації щодо встановлення охоронних дощок, охоронних знаків, інших інформаційних написів, позначок на пам`ятках або в межах їхніх територій, а також від наявності чи відсутності у попереднього власника чи у нового власника, свідоцтва про реєстрацію об`єкта культурної спадщини як пам`ятки.
Так, як вже зазначено вище, згідно із статтею 23 Закону України Про охорону культурної спадщини, із п.2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (п.12 цього ж Порядку в редакції чинній на час розгляду справи), усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки у власність.
Вказаними нормами у цьому випадку не передбачено додаткових умов для укладення охоронних договорів. Законом передбачено обов`язкове укладення власником або уповноваженим ним органом, користувачем пам`ятки чи її частини, охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини після переходу права власності.
У зв`язку з цим суд не бере до уваги доводи представника відповідача про відсутність у нього інформації щодо встановлення охоронних дощок, охоронних знаків, інших інформаційних написів, позначок на пам`ятках або в межах їхніх територій, про відсутність інформації про отримання попереднім власником свідоцтва про реєстрацію об`єкта культурної спадщини як пам`ятки, про відсутність в умовах договору купівлі-продажу інформації про статус придбаного нежилого приміщення, а також посилання на те, що попередній власник не поінформував відповідача про статус придбаного нежилого приміщення. Більше того, правомірність дій АК "Перший український міжнародний банк" щодо інформування відповідача стосовно об`єкта продажу згідно із договором купівлі-продажу №1788 від 04.10.2021 не є предметом цього спору.
Також суд зауважує, що відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону культурної спадщини" інформування про об`єкти культурної спадщини, занесені до Реєстру, провадиться шляхом: публікації Реєстру та внесених до нього змін; надання інформації, що міститься в Реєстрі, у відповідь на запит на інформацію; встановлення охоронних дощок, охоронних знаків, інших інформаційних написів, позначок на пам`ятках або в межах їхніх територій незалежно від форм власності.
Тобто інформування про об`єкти культурної спадщини, занесені до Реєстру, провадиться не лише шляхом встановлення охоронних дощок, охоронних знаків, інших інформаційних написів, позначок на пам`ятках або в межах їхніх територій незалежно від форм власності, чи шляхом зазначення відповідних умов в договорі, як помилково вважає представник відповідача, а й шляхом публікації Реєстру та внесених до нього змін; надання інформації, що міститься в Реєстрі, у відповідь на запит на інформацію.
Суд зауважує, що інформація про те, що пам`ятку культурної спадщини - Палац культури (Палац культури Сумського машинобудівного науково-виробничого об`єднання) за адресою м. Суми, вул. Горького,5, включено до переліку пам`яток культурної спадщини місцевого значення Сумської області, які занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України відповідно до наказу Міністерства культури, молоді та спорту України від 10.02.2020 № 630 Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, наявна на сайті Міністерства культури та інформаційної політики.
Таким чином, вказана інформація знаходиться у вільному доступі, та є одним із способів інформування про об`єкти культурної спадщини, занесені до Реєстру, а тому посилання відповідача на те, що він не міг знати про віднесення спірної пам`ятки архітектури до об`єкту культурної спадщини, суд оцінює критично та не приймає до уваги.
В обґрунтування своєї позиції представник відповідача також посилається на те, що у додатку до наказу №630 адреса пам`ятки культури по вул.Горького, 5 розташована на території Піщанської сільської ради (без зазначення населеного пункту), а відповідач є власником об`єкту за адресою: місто Суми, вулиця Горького, будинок 5 (а згідно адреси земельної ділянки - м.Суми, площа Горького, 5).
Втім, судом враховано, що до вказаного Переліку пам`яток культурної спадщини Сумської області, які заносяться до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення, затвердженого наказом Міністерства культури, молоді та спорту України №630 від 10.02.2020, внесено пам`ятки, що знаходяться в м.Суми, серед яких частина знаходиться в Зарічному районі міста Суми, частина - в Ковпаківському районі міста Суми, а частина - в Піщанській сільській раді, загалом 159 пам`яток культурної спадщини. Спірна пам`ятка культурної спадщини - Палац культури (Палац культури Сумського машинобудівного науково-виробничого об`єднання) включена саме по Піщанській сільській раді, однак, яка, у свою чергу, включається до м.Суми.
При цьому адреса пам`ятки культурної спадщини - Палац культури (Палац культури Сумського машинобудівного науково-виробничого об`єднання) згідно наказу Міністерства культури, молоді та спорту України №630 від 10.02.2020 визначена як вул.Горького, 5, м. Суми що відповідає адресі, вказаній у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - м.Суми, вул.Горького, будинок 5 та адресі, вказаній у договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 04.10.2021 №04/10-2021ДК - місто Суми, вулиця Горького, будинок 5, за яким відповідач став власником такого об`єкту культурної спадщини (а.с.55-58).
Також посилання відповідача на те, що прокурором та позивачем не доведено, що відповідач є власником об`єкту культурної спадщини Палацу культури, розташованого за адресою вул.Горького, 5 на території Піщанської сільської ради, також суд не приймає до уваги, оскільки предметом цього спору не є спір про власність. Крім того, відповідач не заперечує право його власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 4955,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить йому на підставі договору купівлі продажу №1788 від 04.10.2021 (а.с.21-25). При цьому зазначення в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.21-25) об`єкт нерухомого майна як "нежитлове приміщення під літ. «А» загальною площею 4955,9 кв.м. (складова частина об`єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення (б у д и н о к культури)", не є доказом того, що це приміщення не є пам`яткою архітектури П а л а ц о м культури (Палац культури Сумського машинобудівного науково-виробничого об`єднання), розташованого за цієї ж адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 4955,9 кв.м. та є іншим об`єктом нерухомості. Таких доказів суду не надано.
Відтак, посилання відповідача на те, що належний йому об`єкт нерухомості і об`єкт культурної спадщини, зазначений за №65 у додатку до Наказу №630, є різними об`єктами, не приймаються судом до уваги.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, з урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, беручи до уваги, що відповідачем доказів укладення охоронного договору не надано станом і на час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Зобов`язати Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг" укласти на умовах і в порядку, визначених Порядком укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768, з Управлінням містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації охоронний договір на об`єкт культурної спадщини «Палац культури Сумського машинобудівного науково-виробничого об`єднання», що розташований за адресою: Сумська область, м.Суми, вул. Горького (Британська), буд.5.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 11.07.2024.

Суддя І.Г. Шевченко