Справа № 495/1352/24
Суддя: Братків І. І.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 рокуСправа № 495/1352/24
Номер провадження 2-а/495/23/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Братків І. І.,

за участі секретаря судового засідання Райти Е. І.,

представника позивача Боян О. Б.,

предстаника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгороді-Дністровському адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА №00013759 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА №00013759 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

В обґрунтування позову зазначив, що згідно пошуку інформації на веб-сайті «Єдиний реєстр боржників» ОСОБА_2 випадково стало відомо про існування виконавчого провадження за номером 73760067, де останній є боржником, а стягувач - Департамент державного нагляду (контролю) за безпекою на транспорті, у зв`язку з чим ОСОБА_2 звернувся за отриманням професійної правничої допомоги до адвоката ОСОБА_3 .

Відтак, з урахуванням того, що Позивач не отримував будь-які документи щодо застосування до нього Державною службою України з безпеки на транспорті адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. для з`ясування обставин справи на електрону адресу Відповідача був направлений адвокатський запит, відповідь на який, отримано 08 лютого 2024 року на електронну адресу адвоката Боян Олени Борисівни № 1951/3.6/15-24.

Відповідно до матеріалів справи, наданих Відповідачем, встановлено, що 22 вересня 2023 року заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Сидоренко Антоном Вадимовичем була винесена постанова серії АА № 00013759 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України від 22.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що вищевказаний фахівець, розглянувши відомості з матеріалів інформаційних файлів, створених системою за допомогою технічних засобів WIM78,WAGA-WIM35,зав. № 16, встановив, 23.07.2023 о 19 год. 33 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб: VOLVO FM днз: НОМЕР_2 , при русі якого, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу перевищено на 6,65% (2,66 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 13,217% (1,52 тонн), при дозволеному максимальному навантаженню відповідальність на вісь 11,5 тонн, за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Однак, Позивач вважає, що постанова серії АА № 00013759 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України від 22.09.2023 є протиправною та прийнятою з порушення норм законодавства, без дослідження усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

ОСОБА_2 є власником транспортного засобу VOLVO FM р/н: НОМЕР_2 , тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , маса без навантаження 6 916 кг, повна маса 18 000 кг, колір: білий.

З роздрукованих файлів фотофіксації, наданих Відповідачем, вбачається, що 23.07.2023 року о 19 год. 33 хв. автомобіль VOLVO FM р/н: НОМЕР_2 , проїжджаючи крізь автоматичний пункт контролю, їхав саме з напівпричепом р/н: НОМЕР_4 , який не був зафіксований технічним засобом контролю.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 транспортний засіб SAMRO р/н: НОМЕР_4 є спеціалізований напівпричіп н/пр.-контейнеровоз, який у 2016 році був переобладнаний на універсальний-бортовий контейнеровоз, власник ОСОБА_4 маса без навантаження 6 210 кг, повна маса 34 000 кг, колір: червоний.

Проте, оскаржувана постанова та надана Відповідачем інформаційна картка габаритно-вагового контролю взагалі не містять відомостей про транспортний засіб SAMRO р/н: НОМЕР_4 , який був приєднаний до спеціалізованого вантажного сідлового тягачу VOLVO FM р/н: НОМЕР_2 .

Автомобіль VOLVO FM р/н: НОМЕР_2 є двовісним, таким чином, відповідно до п.22.5 ПДР, гранично допустимим значенням маси вказаних транспортних засобів з навантаженням, є навантаження: фактична маса 42 тонн.

Отже, оскаржувана постанова є безпідставною і такою, що була винесена з порушенням діючого законодавства через те, що посадова особа, що виносила вказану постанову не мала можливості достеменно встановити перевищення нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР.

Також, у постанові зазначено, що відповідальною особою порушено вимоги не існуючого нормативного правового акта «ПДР України», адже в нашій державі чинними є Правила дорожнього руху (в назві немає слова України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із наступними змінами), а тому просить: скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на транспорті серії АА № 00013759 справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України від від 22.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу порушення.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2024 було залишено позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків строком 10 днів.

14.03.2024 на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 адвоката Боян О.Б. про усунення недоліків.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку строщеного позовного провадження.

25.04.2024 на адресу суду від представника відповідача Державної служби України з безпеки та транспорті Вікторії КОВАЛЬЧУК надійшов відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити, зважаючи на те, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі Інструкція, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови.

Відповідач звертає увагу, що на момент виникнення спірних правовідносин форма постанови оновлена та викладена відповідно до наказу Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022. Позивач посилається на положення Інструкції в редакції, що не була чинна на момент виникнення спірних правовідносин.

Також звертає увагу, що приладом для зважування транспортних засобів у русі зафіксовано як державний номерний знак сідлового тягача, так і державний номерний знак напівпричепу.

Додатково повідомляємо, що в оскаржуваній постанові зазначено державний номерний знак тягача з огляду на те, що відповідальною особою за вчинене правопорушення є саме фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано тягач, який приводить в рух транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи

Постановою АА № 00013759 встановлено, що відповідальна оcоба допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.65% (2.66 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 13.217% (1.52 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Так, на виконання вказаних положень до позивача застосовано відповідальність у розмірі 17 000 грн (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм (перевищення навантаження на одинарну вісь) понад 10%, але не більше 20%.

Щодо визначення нормативного вагового параметру по загальній масі транспортного засобу повідомляємо, що відповідно до чинної редакції ПДР для двохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом допустимим навантаженням є 40 т. Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху навантаження в 42 т. допускається для двохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Тобто, визначальною обставиною для застосування підвищеного нормативу є саме здійснення перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

У Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року за № 363 (надалі Наказ № 363), наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Відповідно до п. п. 17.2 - 17.5 Наказу № 363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Згідно наданої до позову товарно-транспортної накладної перевозився сипучмй вантаж насипом, що також підтверджує факт того, що перевезення в контейнері не могло бути здійсненим.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: - розпізнавальний знак; - номер контейнера; - найменування власника контейнера; - вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому, обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Крім цього, відповідно до вимог п. 17.15 Наказу № 363 після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.

Також, відповідно до пункту 9.7 Наказу № 363 пломбування вантажу, вкритого брезентом, можна виконувати тільки у випадках, коли з`єднання його з кузовом забезпечує неможливість доступу до вантажів без пошкодження брезенту. Пломби навішуються на кінцях з`єднувального матеріалу в місцях стикування останнього з кузовом рухомого складу.

З матеріалів фотофіксації вбачається, що відповідальною особою не здійснювалось перевезення контейнеру.

Таким чином, максимально допустиме навантаження для вказаного транспортного засобу відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху є 40 т.

Також, на підтвердження маси транспортного засобу позивач посилається на відомості товарно-транспортної накладної та відомості, надані вантажоодержувачем, у зв`язку з чим відповідачем повідомлено таке.

Відповідно до абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, товаро-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Посилання на видаткові накладні та ТТН не свідчать про дійсність ваги у момент фіксації, а лише надають окрему інформацію про облік активів.

Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної та/або звітів про зважування не спростовує можливість перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, чи, наприклад, здійснення заправки/зливу топлива, що впливає як на навантаження по осях, так і на загальну вагу транспортного засобу.

Зверено увагу суду, що докази на підтвердження справності та коректності зафіксованих приладом автоматичним для зважування транспортних засобів у русі надаються Відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.

Таким чином, сумніви Позивача щодо справності та коректності показів вагового обладнання є необґрунтованими.

Крім того, законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що дозволяє враховувати специфіку вантажу. В той час, прилади автоматичні для зважування транспортних засобів у русі, як було зазначено вище, застосовують похибку для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

*% перевищення = ((Xфакт ? Xнорм ? похибка пристрою)/Xнорм)*100%

Xфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Xнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Похибка пристрою регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

В оскаржуваній постанові серії АА № 00013759 зазначено фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3710 мм, 2-3: 6070 мм, 3-4: 1300 мм; 4-5: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 6700 кг, 2 - 15500 кг, 3 - 8300 кг, 4 - 8450 кг; 5 - 8450 кг; загальна маса - 47400 кг. висота - 3.688 м.; ширина - 2.614 м.; довжина - 14.489 м.

Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 42660 кг, навантаження на одиночну вісь - 13020 кг.

Так, розрахунок перевищення загальної маси за постановою АА 00013759 виглядає наступним чином:

*% перевищення = ((47400кг 40000кг 10%*47400кг)/40000кг)*100%=

=((7400кг-4740 кг)/40000 кг)*100%= (2660 кг/40000кг)*100% =6,65 %.

Таким чином вірно встановлено перенавантаження в 2660кг, що становить 6,65%.

Розрахунок перевищення навантаження на одиночну вісь за постановою АА 00013759 виглядає наступним чином:

*% перевищення = ((15500кг 11500кг 16%*15500кг)/11500кг)*100%=

=((4000кг-2480 кг)/11500 кг)*100%= (1520 кг/11500кг)*100% =13,217 %.

Таким чином вірно встановлено перенавантаження в 1520 кг, що становить 13,217%.

Тому, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

13.05.2024 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Боян О.Б. про витребування Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України сертифікат перевірки типу UA.TR.113-0619-21.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2024 було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Боян О.Б. про витребування доказів. Розгляд справи відкладено на 16:00 год. 29.05.2024.

29.05.2024 на адресу суду надійшов лист на виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2024 з направленням належним чином завіреної копію сертифікату перевірки типу UA.TR.113-0619-21 від 13.04.2021.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги з раніше наведених підстав та просила задовольнити позов, скасувавши оспорювану постанову серії АА №00013759 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Щодо витребуваних доказів наголосила суду, що відповідний прилад, яким здійснювалося зважування не може зафіксувати більше 35 тон, а згідно постанови загальна маса транспорту встановлена 42 тони 660 кг.

Представник відповідача щодо задоволення позову заперечила, просила у такому відмовити. Наголосила суду на тому згідно матеріалів зафіксовано перевищення навантаження на вісь (11.5 тон). Також зазначила, що позивач плутає саме поняття контейнер та контейнеровоз, а також, що перевезення сипучих вантажів заборонено із навантаженням фактичною масою понад 40 т або: понад 11 т на одиночну вісь.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову з таких підстав.

Відповідно до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що 23.07.2023 о 19 год. 33 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб: VOLVO FM днз: НОМЕР_2 , при русі якого відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу перевищено на 6,65% (2,66 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 13,217% (1,52 тонн), при дозволеному максимальному навантаженню відповідальність на вісь 11,5 тонн, за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Посадовою особою Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті- начальник відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Сидоренко А.В. винесено постанову серія АА № 00013759 від 22 вересня 2023 року, якою притягнуто ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення 23 липня 2023 року адміністративного правопорушення за частиною другою статті 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000,00 гривень.

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки VOLVO FM, державний номерний знак НОМЕР_2 є власністю ОСОБА_2 та напівпричіп SAMRO, державний номерний знак НОМЕР_4 є власністю ОСОБА_4 .

Відповідно до наданих суду матеріалів автоматичної фіксації адміністративного правопорушення, встановлено, що перевищення загальної маси транспортного засобу на 2,66 тон при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, навантаження на строєні осі транспортного засобу VOLVO FM, державний номерний знак НОМЕР_2 на момент вчинення адміністративного правопорушення становило 1.52 тон, що зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом WIM78, WAGA-WIM35, зав. №16, серія № UA.TR.113-0619-21, свідоцтво до 26 грудня 2023 року.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно пункту першого частини другої статті 229 КУпАП від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право, зокрема, на автомобільному транспорті посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з частиною другою статті 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до статті 132-1 КУпАП передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

За вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень.

Згідно частини першою статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно до частини сьомої статті 258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 року № 623).

Згідно пункту 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (пункт 7 Порядку № 1174).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати:

вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

вимірювання загальної маси транспортного засобу;

визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

вимірювання габаритів транспортного засобу;

фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);

фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційної телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку № 1174).

Згідно пункту 15 Порядку № 1174 метадані повинні містити дані про:

засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпунктів 1, 2, 5 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

На першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа, за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Згідно статті 279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Вимогами статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно оскаржуваної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме, за перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.65% (2,66 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі (40 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу VOLVO FM, державний номерний знак НОМЕР_2 на момент вчинення адміністративного правопорушення становило 13.217% (1.52 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь (11.5 тон). Вказане правопорушення зафіксовано за допомогою приладу WIM78, WAGA-WIM35, зав. №16.

Доводи позивача щодо недостовірності показів вимірювальної техніки та його сумніви щодо точності вимірювання є лише його припущеннями, які не можуть слугувати доказом у справі.

Також, суд не приймає до уваги самостійно проведені позивачем математичні розрахунки фіксації адміністративного правопорушення в автоматичному режимі із використанням автоматичного комплексу так, як вони спростовуються Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174, що функціонують на базі експлуатаційного автоматичного пункту габаритно-вагового контролю у русі WIM78, WAGA-WIM35, зав. №16, свідоцтво до 26 грудня 2023 року.

Так, у Порядку № 1174, який є єдиним нормативно-правовим актом, що визначає механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, відсутні будь-які посилання на методику визначення загальної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, а порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, який передбачає застосування певної методики при визначенні вагових параметрів транспорту, не поширюється на спірні правовідносини, оскільки його дія не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах (пункт 1 Порядку № 869).

Відповідно до пункту 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, для транспортування вантажу треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

В контексті пункту 22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 24 липня 2019 у справі № 803/1540/16.

Таким чином, з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, також не допускається.

Отже, свої висновки позивач ґрунтує на помилковому тлумаченні пункту 22.5 Правил дорожнього руху, яка імперативно забороняє рух автомобільними дорогами транспортних засобів та їх составів з перевищенням хоча б одного із нормативних вагових параметрів у разі перевезення подільних (сипучих, наливних) вантажів.

Також, суд не бере до уваги аргументи позивача щодо наданої Відповідачем інформаційної картки габаритно-вагового контролю взагалі не містить відомостей про транспортний засіб SOMRO р/н: НОМЕР_4 , який був приєднаний до спеціалізованого вантажного сідлового тягачу VOLVO FM р/н: НОМЕР_2 , а також те, що надана Відповідачем фронтальна фотографія, на якій зображено тягач, не містить номерного знаку, що унеможливлює ідентифікувати авто, у тому числі його належність ОСОБА_2 .

Оскільки, нормативно-правовими актами не передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення даних щодо марки, моделі, реєстраційного номеру причепу.

До того ж, суд вважає, що вимоги пункту 22.5 Правил дорожнього руху стосуються обмежень по загальній масі та/або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача.

У свою чергу, позивачем у позовній заяві підтверджено факт використання напівпричепу н/пр.-контейнеровоз, який у 2016 році був переобладнаний на універсальний-бортовий контейнеровоз.

Така зміна функціонального призначення напівпричепу не надає можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Таким чином, максимально допустиме навантаження для транспортного засобу, який належить позивачці, відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, є 40 т.

Враховуючи наведені положення закону суд приходить до висновку, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, а тому доводи позивача про відсутність в оскаржуваній постанові необхідного обсягу інформації є помилковими, з урахуванням вимог до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені статтею 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512.

Що стосується інформації щодо смуги руху, напрямку руху, максимально дозволеного навантаження на вісь, марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, суд вважає, що така інформація не є обов`язковою для встановлення складу правопорушення та зазначається уповноваженою особою за можливості встановлення такої інформації.

При цьому пункт 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, на яку посилається позивач, не містить посилання на форму постанови відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.

Відтак оскаржувана постанова містять усі передбачені положеннями статті 283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені статтею 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512, підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Крім того, з положень Порядку № 1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. В подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. В свою чергу система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Більш того, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/коригувати або змінювати зміст такої постанови є неможливим.

Відтак, подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; та/або відеозаписом руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

Зазначені докази також містяться на офіційному веб-сайті Державної служби України з безпеки на транспорті у мережі Інтернет за наступними посиланнями: https://wim.dsbt.gov. uа/г/а/АА00013759/. Посилання на веб-сайт в мережі Інтернет мітиться в оскаржуваній постанові. Так само, оскаржувана постанова містить ідентифікатори доступу до веб-сайту.

Дані товарно-транспортної накладної від 23 липня 2023 року суд до уваги не приймає, яким не можуть спростовуватися дані автоматичних вагових комплексів, які не є належними, допустимими і достатніми доказами того, що вага транспортного засобу на момент проїзду зважувального комплексу була меншою від встановленої. Відтак такі докази не можуть вважатися достовірними і підтверджувати вагу транспортного засобу.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки досліджені докази свідчать про наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальник відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Сидоренко А.В. під час винесення оскаржуваної постанови серія АА № 00013759 від 22 вересня 2023 року за частиною другою статті 132-1 КУпАП діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, правові підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 5, 77, КАС України, статтями 14-3, 122-2, 132-1, 229, 251, 258, 279-5, 283 КУпАП, пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктами 1, 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, пунктами 2, 11, 12, 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМ України від 27 грудня 2019 року № 1174, пунктами 1, 2, 5 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Мінінфраструктури № 512 від 27 вересня 2021 року, пунктом 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА №00013759 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , адреса: м. Київ, вул. Антоновича, 51.

Суддя Ірина БРАТКІВ