Справа № 420/4689/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4689/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТК-СЕРВІС ПЛЮС» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТК-СЕРВІС ПЛЮС» з позовною заявою до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000877/2 від 25.12.2023 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001652.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що в поданих позивачем до митного оформлення документах містилися розбіжності, зокрема, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів. Зазначені обставини у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

10.04.2023 року ТОВ «ОТК-СЕРВІС ПЛЮС» (Дистриб`ютор) уклало з ESUN INTERNATIONAL CO., LTD. (Виробник) дистриб`юторський договір з наданням ексклюзивних прав №04-10/23ESUN, відповідно до умов якого виробник призначає ТОВ своїм уповноваженим ексклюзивним дистриб`ютором з метою домагатися отримання замовлень продукції, обумовленої в статті 1.2, від клієнтів тільки на території України, що надалі іменується «Територія», у той же час дистриб`ютор приймає та бере на себе таке призначення; дистриб`ютор згоден взяти на себе і виконувати зобов`язання, обумовлені в розділі 2, для досягнення вищевказаної мети; під охоплюваною продукцією тм ESUN маються на увазі машини, пов`язані з виробництвом матраців, різки наповнювачів та/або тканин матраців, у тому числі машини виробництва пружинних блоків, швейні машини окантовки кромок матраців, машини стьобання, машини упаковки матраців, допоміжні машини, інші машини текстильної галузі, запасні частини, додаткові приладдя, пристрої та компоненти до них; виробник зобов`язується постачати продукцію, іменовану надалі «Продукція», опис (найменування, кількість і ціна) якої вказується в додаткових угодах до цього Договору, передавати Дистриб`ютору документи, що стосуються Продукції, та право власності на Продукцію, а тоді як Дистриб`ютор зобов`язується оплачувати ціну продукції та приймати поставки Продукції; сторони укладають додаткові угоди до цього Договору, в яких вказують опис (найменування та кількість) продукції, гарантійний строк, ціну Продукції, базисні умови поставки та умови платежу.

Відповідно до Додаткової угоди №2 від 05.08.2023 року до вказаного Договору виробник зобов`язується поставити продукцію, іменовану надалі «Продукція», опис (найменування, кількість і ціна) якої обговорюється в специфікації (Додаток №1 до Договору), передати документи, що відносяться до продукції, та передати Дистриб`юторові право власності на Продукцію, а Дистриб`ютор зобов`язується сплатити ціну за Продукцію і прийняти поставку Продукції. Ціна Продукції складає 6000 (шість тисяч) дол. США на умовах СРТ Одеса, Україна. Дистриб`ютор зобов`язується перерахувати на банківський рахунок Виробника грошові кошти в розмірі ціни Продукції (пункт 2 Угоди) на умовах попередньої оплати одним або кількома платежами на розсуд Дистриб`ютора. Виробник зобов`язується передати Продукцію Дистриб`ютору на умовах СРТ Одеса, Україна, протягом орієнтовно 15 календарних днів після підписання цієї Додаткової угоди, шляхом відправки з порту Шенчьжень/Нінгбо (Китай).

ТОВ «ОТК-СЕРВІС ПЛЮС» з метою здійснення митного оформлення поставленого за вказаним контрактом товару (машина швейна, нова, TM ESUN, для окантовки крайок матраців, серійний номер 106-2023-5, для матраців товщиною 55-500мм, у складі: стіл робочий 2-х секційний з розміром робочої поверхні (ШхДхВ) 1900x3950х870 мм, голова швейна Singer 300U ланцюгового стібка, платформа для оператора, станина, стандартний набір З.І.П.. в т.ч. інструментів д/монтажу та обслуговування EF-CS, напруга ел. живлення 380В/3ф. у частково розібраному стані. Усього І комплект. Торгівельна марка - «ЕSUN». Виробник: «ESUN INTERNATIONAL CO., LTD», країна виробництва - Китай) 19.12.2023 року подано до Одеської митниці митну декларацію №23UA96U4, в якій митна вартість визначена за основним методом - за ціною контракту, та документи, які підтверджують вартість товару, зокрема: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів (Дистриб`юторський договір) №04-10/23ESUN від 10.04.2023 року; додаткову угоду №2 від 05.08.2023 року до вказаного Договору, Додаток №1 від 05.08.2023 року до додаткової угоди №2 05.08.2023 року; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №СН230440 від 09.10.2023 року; пакувальний лист (Packing list) б/н від 09.10.2023 року; коносамент (Bill of lading) №HYSFА від 28.10.2023 року; автотранспортну накладну (Road consignment note) №ЕSUN2312 від 08.12.2023 року; банківський платіжний документ, що стосується товару №230911/000213726 від 11.09.2023 року; банківський платіжний документ, що стосується товару №231002/000217103 від 02.10.2023 року; доручення №23-03/02 від 02.03.2023 року; технічний опис б/н від 19.03.2018 року, копію митної декларації країни відправлення №62373534 від 25.10.2023 року.

Проте, за результатами розгляду декларації №23UA96U4 та доданих до неї документів Одеською митницею складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вартості товарів №UA500500/2023/001652.

Відповідно до положень ст. 49, 52 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів та зборів; подавати органу доходів та зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів та зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів та зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: декларацію митної вартості та документи що підтверджують числові значення складових митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); інвойс; платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; копія імпортної ліцензії; страхові документи, тощо.

У разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення; тощо.

Під час здійснення Одеською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу відповідача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за вищезазначеною митною декларацією встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: відповідно зовнішньоекономічного договору (контракту), доповнень №1 та №2 від 05.08.2023 до Контракту та комерційного інвойсу від 09.10.2023 №CH230440 поставка товару здійснюється на умовах CPT Odessa. Вказані умови поставки CPT (фрахт/перевезення оплачені до) передбачають, що продавець доставить товар названому перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики, втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Однак в документах, що надані до митного оформлення відсутні відомості щодо витрат на транспортування, що унеможливлює проведення перевірки включення необхідних складових митної вартості та обчислення митної вартості товарів відповідно до вказаної умови поставки в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, декларанта зобов`язано відповідно до ч. 2-3 ст. 53 Митного кодексу України протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що 25.12.2023 ТОВ «ОТК-СЕРВІС ПЛЮС» було надіслано виписки з бух. документації, виписка (банку) за рахунком, лист експерта щодо сплати на умовах СРТ, видаткова накладна та листом від 25.12.2023 повідомлено, що інших документів надано не буде. У наданому рахунку на оплату відсутні реквізити покупця, що не дає змогу ідентифікувати операцію. У виписці з бухгалтерській документації вказано що інформація зазначена у документі відображає попередні розрахунки та товар не прийнято на баланс підприємства, що суперечить самому призначенню цього документа.

Відповідно до ст. 54, 55 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів та зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, яке має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, тощо.

Оскільки, на думку митних органів, подані позивачем разом з митною декларацією документи містили зазначені вище розбіжності, Одеською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Позивач не погодився із правомірністю рішення №UA500500/2023/000877/2 від 25.12.2023 року про коригування митної вартості товарів та карткою відмови №UA500500/2023/001652 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та звернувся до суду із цим позовом.

Суд вважає дії митного органу щодо відмови в застосуванні митної вартості, заявленої позивачем, за першим методом митної оцінки - за ціною договору, неправомірними, рішення про коригування відповідачем митної вартості за вищезазначеною партією товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

Так, декларантом наданий до митного органу договір (контракт), в якому визначений порядок, умови і строки оплати товару, умови поставки товару, тощо, наданий інвойс, який містить дані щодо найменування, кількості, ціни товару, що відповідає даним митної декларації та не суперечить умовам контракту, тощо.

Щодо тверджень митного органу про те, що в наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо витрат на транспортування, що унеможливлює проведення перевірки включення необхідних складових митної вартості та обчислення митної вартості товарів відповідно до вказаної умови поставки в повному обсязі, суд зазначає наступне.

Згідно умов Інкотермс 2010 умови поставки СРТ означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці і продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце.

Відповідно до Додаткової угоди №2 від 05.08.2023 року до договору №04-10/23ESUN від 10.04.2023 року сторони визначили умови поставки товару на СРТ Одеса.

За умовами СРТ витрати на перевезення товару здійснює продавець. Отже, за правилами поставки на умовах СРТ витрати на доставку товару покладаються на продавця товару, транспортування здійснює продавець, відповідно витрати належать до вартості (ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари).

Таким чином, митна вартість товару вже включає у себе вартість транспортування товару. Крім того, позивач у декларації митної вартості не визначив окремо витрати на транспортування товару до місця доставки.

Щодо зауважень митного органу про те, що у наданому рахунку на оплату відсутні реквізити покупця, що не дає змогу ідентифікувати операцію, то суд зазначає, що відповідачем взагалі не обґрунтовано, яким чином ці обставини підтверджують або спростовують числові значення складових митної вартості товарів.

Крім того, позивач вказує, що у вказаному рахунку є посилання на відповідний договір поставки (продажу) товару на території України від 22.08.2023 року, у якому вказані реквізити покупця. Даний договір надавався митному органу разом з специфікацією від 29.08.2023 року №1, випискою з банківських документів покупця, що стосується відчуження оцінюваних товарів на території України, а також із самим рахунком про здійснення платежу на оплату на користь продавця №27-1 від 01.09.2023 р.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, суд прийшов до висновку, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару до відповідача надано документи, які містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

З урахуванням зазначеного, вказані доводи митного органу не можуть бути покладені в основу рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, в відзиві на позов відповідачем не спростовані доводи позивача.

Посилання відповідача на наявність інформації про те, що подібний товар був оформлений за вищою митною вартістю суд не приймає до уваги, оскільки, відомості з інформаційної бази даних носять допоміжний інформаційних характер та не є безперечним доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 8 Митного кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів, в тому числі, законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оскільки позивачем були надані для митного оформлення товару всі документи, необхідні для визначення його митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість товару та її складові частини, не містять розбіжностей, тощо, відмова відповідача у розмитненні товару за митною декларацією є не правомірною, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТК-СЕРВІС ПЛЮС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТК-СЕРВІС ПЛЮС» (вул. Чорноморського Козацтва, буд. 115, м. Одеса, 65088, ) до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби (вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000877/2 від 25.12.2023 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001652 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000877/2 від 25.12.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001652.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, м. Одеса, 65078, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТК-СЕРВІС ПЛЮС» (вул. Чорноморського Козацтва, буд. 115, м. Одеса, 65088, ) сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА