Справа № 420/19340/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/19340/22

Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г.В.

Дата і місце ухвалення 19.03.2024 р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, з урахуванням ухвали про залучення співвідповідача, до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив:

- визнати протиправними дії Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки щодо порядку проведення рейдової перевірки транспортного засобу, яка сталася 24.10.2022 р. на а/д М-14 Одеса - Мелітополь 21км+434м та скасувати прийняту за її наслідками постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті №190721 від 28.11.2022 р. про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті №190721 від 28.11.2022 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративно господарського штрафу у розмірі 8500,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог

ОСОБА_1 обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що товарно-транспортна накладна це документ на вантаж, а не документ, який визначає автомобільного перевізника, а тому не є документом на підставі якого можливо встановити автомобільного перевізника. Апелянт зазначає, що під час перевірки водій не повідомляв інспекторів про наявність договору оренди транспортного засобу.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 24.10.2022 року посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби з безпеки на транспорті в ході проведення рейдової перевірки (направлення на рейдову перевірку № 034/В від 24.10.2022 року) на а/д М-14 «Одеса-Мелітополь» 21км+434м проведено перевірку транспортного засобу DAF д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки KNAPEN д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , яким керував водій ОСОБА_3 .

В ході перевірки посадовою особою Укртрансбезпеки було складено довідку №0063369 від 24.10.2022 р. про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт №0072502 від 24.10.2022р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

За результатами проведення перевірки складено акт №346887 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.10.2022 року, в якому зафіксовано порушення: перевезення подільного вантажу (шрот соняшниковий тостований негранульований) згідно ТТН № 175 від 23.10.2022. При цьому, навантаження на одиночну вісь склало 12,55 т., при дозволених 11,5 т. (перевищення склало 9,1 %). Відповідно до акту перевірки відповідальність за вказане порушення передбачена абзацом 14 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

В акті перевірки, в графі «що належить (найменування автомобільного перевізника, його місце знаходження, прізвище, ініціали та адреса фізичної особи-підприємця)», зазначено: « ОСОБА_4 згідно ТТН №175, ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію».

За результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 28.11.2022 року Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби з безпеки на транспорті, на підставі акту №346887, винесено постанову №190721 про застосування до ОСОБА_2 адміністративно-господарського штраф у розмірі 8500,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №190721 від 28.11.2022 року, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідач помилково встановив особу автомобільного перевізника, якого слід притягнути до відповідальності. В свою чергу, судом відмовлено в задоволенні позову в частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведення рейдової перевірки.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають вимогам норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне.

Правовідносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень визначено Законом України від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (Закон - № 2344-ІІІ).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Відповідно до частини 11 статті 6 зазначеного вище Закону державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Згідно абз. 4 статті 6 Закону № 2344 реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно зазначеного Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом 2 Порядку №1567 визначено, що рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 14 Порядку №1567 обумовлено, що рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Пунктом 15 Порядку №1567 обумовлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених ст.ст.39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно ч. 1, 2 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При цьому, ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Таким чином, відповідальність за вказаною нормою несуть автомобільні перевізники.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до адміністративно-господарської відповідальності у вигляді штрафу стало виявлене в ході проведення рейдової перевірки порушення позивачем, як автомобільним перевізником, вимог законодавства про транспорт в частині перевищення встановлених законодавством габаритних параметрів транспортного засобу.

Заперечуючи проти виявленого порушення, позивач вказував на те, що він не є автомобільним перевізником, а тому не може нести відповідальність передбачену законодавством та інкриміновану йому відповідачем.

Згідно ст.1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

У постанові від 14 грудня 2023 року у справі №140/6000/22 Верховний Суд зазначив, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена статтею 60 Закону №2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу. У тій самій постанові зазначено також, що першочерговим є належне установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, та в кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять інформацію щодо предмета перевірки, зокрема про автомобільного перевізника.

У постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 240/22448/20 Верховний Суд зауважував на тому, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена статтею 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. При цьому, автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися).

Аналогічні висновки за схожих обставин справи викладені Верховним Судом у постановах від 22 лютого 2024 року у справі № 520/4486/23, від 23 серпня 2023 року у справі № 600/1407/22-а та від 12 жовтня 2023 року у справі № 280/3520/22.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення рейдової перевірки транспортного засобу марки DAF, д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки KNAPEN, д/н НОМЕР_3 , відповідачем встановлено порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачено абзацом 14 ч. 1 ст. 60 цього Закону.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що під час перевірки водій ТЗ надав інспекторам товарно-транспортну накладну від 23.10.2022 року № 175, а ТТН - документ на вантаж, а не документ, який визначає автомобільного перевізника.

В свою чергу, колегія суддів, дослідивши надану ТТН від 23.10.2022 р. №175, встановила, що транспортний засіб марки DAF, д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки KNAPEN, д/н НОМЕР_3 перевозив вантаж, автомобільним перевізником зазначено ОСОБА_4 .

Стосовно доводів апелянта про те, що ТТН не є належним доказом щодо особи автомобільного перевізника, колегія суддів звертає увагу, що у постанові від 22.02.2024р. по справі №520/4486/23 Верховний Суд зазначив, що відомості щодо перевізника зазначаються в товарно-транспортній накладній, яка надається працівникам Укртрансбезпеки для перевірки, оскільки під час руху основним документом, який надає відомості про автомобільного перевізника і про перевезення вантажу, є товарно-транспортна накладна, яка використовується для внутрішніх перевезень в межах України, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, товарно-транспортна накладна (ТТН) - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Наведене формулювання свідчить, що ТТН є документом комерційно-господарського характеру, що складається суб`єктами підприємницької діяльності з метою розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

При цьому, з Акту перевірки № 346887 від 24.10.2022 р. колегія суддів встановила, що посадова особа відповідача під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт зазначила, що автомобільним перевізником є саме ОСОБА_4 .

Однак, згідно матеріалів справи відповідачем до розгляду справи було запрошено власника транспортних засобів ОСОБА_2 , проте, маючи інформацію щодо перевізника, відповідачем в порушення норм законодавства ОСОБА_4 на розгляд справи запрошено не було. При цьому, слід звернути увагу, що автомобільним перевізником є той, хто надає відповідну послугу, а не власник транспортного засобу.

Додатково матеріалами справи підтверджується, що 10.02.2022 року між ОСОБА_2 (наймодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено Договори найму (оренди) транспортних засобів DAF д/н НОМЕР_1 та напівпричепа марки KNAPEN д/н НОМЕР_3 .

Пунктом 1.2 вказаних договорів визначено, що за домовленістю сторін зазначені транспортні засоби можуть використовуватися наймачем при здійсненні підприємницької діяльності. Транспортні засоби здаються в оренду з метою здійснення наймачем транспортних перевезень вантажів на території України та за її межами для участі в міжнародних перевезеннях.

Таким чином, під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у фахівців відповідача була наявна інформація щодо автомобільного перевізника.

Враховуючи зазначене, у суду не має підстав вважати, що дані, які містяться у ТТН, є помилковими або неправильним. Відповідач в акті проведення спірної перевірки не зазначив, що йому не було надано інформації про дійсного автомобільного перевізника.

Що ж до посилань відповідача під час розгляду справи на те, що позивачем, як власником транспортного засобу, не надано жодного доказу в підтвердження того, що транспортний засіб було передано в користування іншому перевізнику, то колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.07.2023р. по справі №560/514/22.

Зокрема, у вказаній постанові Верховний Суд погодився з доводами Укртрансбезпеки про те, що автомобільний перевізник має використовувати транспортний засіб для перевезення вантажу на законних підставах. При цьому, суд зазначив, що на місці здійснення габаритно-вагового контролю водій повинен пред`явити ті документи, які від нього вимагаються (стаття 48 Закону №2344-III). Колегія суддів не заперечує того, що під час такого контролю можуть виникати ситуації, коли обсяг (перелік) наданих документів недостатній для встановлення всіх обставин, які мають значення для настання відповідальності, передбаченої статтею 60 Закону №2344-III. Але й адміністративно-господарський штраф (відповідно до статті 60 Закону № 2344-III) накладається не на місці габаритно-вагового контролю. Для цього призначається розгляд справи, під час якого посадова особа територіального органу Укртрансбезпеки має з`ясувати, зокрема, особу порушника, адже видається очевидним, що автомобільний перевізник не може встановлюватися на основі самих лише слів водія транспортного засобу, які зафіксовані в акті проведення перевірки (додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом).

На важливості такого етапу процедури реалізації повноважень Укртрансбезпеки з притягнення суб`єктів господарської діяльності до відповідальності, передбаченої частиною першою статті 60 Закону №2344-III, як розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по суті з метою з`ясування дійсних обставин вчинення правопорушення, встановлення належної винної особи (автомобільного перевізника) та притягнення її до відповідальності у випадку винних дій/бездіяльності, наголошував Верховний Суд у постанові від 07.12.2023р. у справі №620/18215/21.

Таким чином, відповідач під час належного розгляду по суті справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт зобов`язаний був встановити особу автомобільного перевізника, яка має нести відповідальність за абз.17 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», чого не здійснив.

Посадова особа контролюючого органу, застосовуючи до позивача адміністративно-господарський штраф за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, не встановила правовий статус позивача та ОСОБА_4 , відомості про яку, як автомобільного перевізника, зазначені в наданій водієм товарно-транспортній накладній, не запросила її на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, обмежившись застосуванням адміністративної відповідальності до власника транспортного засобу.

Колегія суддів враховує, що встановлення належного перевізника при вирішенні питання про накладення адміністративно-господарського штрафу є повноваженням саме посадових осіб Укртрансбезпеки, на яку, в силу положень частини другої статті 77 КАС України, покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих нею рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та є тотожними відзиву на адміністративний позов, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи.

Крім того, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 11.07.2024 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька