Справа № 520/14668/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 р. Справа № 520/14668/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо незастосування під час обчислення пенсії ОСОБА_1 за її заявою від 05.01.2024 показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення в 2024 році, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з моменту звернення, з 05.01.2024, перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням виплачених сум, ОСОБА_1 , на підставі ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення в 2024 році, тобто за 2021-2023 роки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 05.01.2024 вона звернулася до пенсійного органу за призначенням пенсії у зв`язку з досягненням пенсійного віку (60 років). З відповіді ГУ ПФУ в Харківській області вбачається, що заява позивача розглядалася за принцип єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів ГУ ПФУ в Полтавській області та ГУ ПФУ в Київській області. Також, ГУ ПФУ в Харківській області в листі повідомило, що позивача було переведено на пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, при розрахунку пенсії позивача за віком відповідачі здійснили її розрахунок з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 рік. Позивач вважає, що має право на обчислення пенсії за віком з 05.01.2024 з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 роки. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 07.06.2024 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Витребувано в Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документи щодо призначення пенсії позивачу, заяву позивача про перехід на інший вид пенсії та додані до неї документи.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачам до електронних кабінетів через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якій заперечив проти позовних вимог позивача. Зазначив, що згідно з матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 з 25.12.2014 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як отримувач пенсії за вислугу років. 05 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що розглядав вказану заяву - Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області. На підставі заяви та доданих документів, рішенням Головного управління у Полтавській області № 50 від 09.01.2024 позивача з 05.01.2024 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до частини 3 статті 45 Закону заробіток обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії за попередній 2013 рік, який з урахуванням осучаснення пенсії з 01.10.2017 склав 3 764,40 (за 2016, 2017 роки), та з урахуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні в зв`язку з індексацією пенсії у 2019-2024 роках, з 01.03.2024 склав 7 994,47 грн. Правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки для обчислення розміру пенсії позивача відсутні, оскільки зазначений показник застосовується при первинному призначенні пенсії у 2024 році, а не при перерахунку пенсії: перехід з одного виду пенсії на інший. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якій заперечив проти позовних вимог позивача. Зазначив, що з 25.12.2014 ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років як працівнику освіти за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 05.01.2024 позивач звернулася з заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, відповідно до якої позивача було переведено на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.01.2024. Відповідач зазначив про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивача. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, правом надати відзив на позов не скористався, у встановлений судом строк документи до суду не надходили, клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов до суду також не подавалось. Документи, витребувані судом, відповідач до суду не подав.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

З 25.12.2014 позивач отримувала пенсію за вислугу років як працівник освіти за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення", що вбачається з протоколу призначення пенсії позивачу на підставі рішення 50 від 09.12.2017 Слобожанського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова, наданого ГУ ПФУ в Харківській області разом з відзивом на адміністративний позов.

Позивач 05.01.2024 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV. (а.с. 13-14)

За принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута ГУ ПФУ в Полтавській області. За результатом розгляду заяви позивача ГУ ПФУ в Полтавській області було прийнято рішення № 50 від 09.01.2024 про переведення позивача з пенсії за віком на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Позивачу було призначено пенсію за віком з 05.01.2024, що підтверджується відповідним протоколом перерахунку пенсії позивача та листом ГУ ПФУ в Харківській області від 15.05.2024 №2000-0202-8/80032. (а.с. 31)

У відзиві на позовну заяву ГУ ПФУ в Полтавській області зазначено, що заробіток позивача обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії за попередній 2013 рік, який, з урахуванням осучаснення пенсії з 01.10.2017, склав 3 764,40 (тобто за 2014-2016 роки), та з урахуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні в зв`язку з індексацією пенсії у 2019-2024 роках, з 01.03.2024 склав 7994,47 грн. Правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки для обчислення розміру пенсії позивача відсутні, оскільки зазначений показник застосовується при первинному призначенні пенсії у 2024 році, а не при перерахунку пенсії: перехід з одного виду пенсії на інший.

Вказану позицію підтримало й ГУ ПФУ в Харківській області, зазначивши аналогічні доводи у відзиві на позовну заяву.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідачів щодо незастосування під час обчислення її пенсії за її заявою від 05.01.2024 показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення в 2024 році (тобто за 2021-2023 роки), що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закон № 1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У свою чергу, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Предметом спору у даній адміністративній справі є встановлення правомірності відмови пенсійного органу у застосуванні показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням нового виду пенсії за віком, відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Матеріалами справи підтверджується, що позивачу вперше була призначена пенсія за вислугу років (з 25.12.2014) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", що вбачається з протоколу призначення пенсії позивачу на підставі рішення 50 від 09.12.2017 Слобожанського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова, наданого ГУ ПФУ в Харківській області разом з відзивом на адміністративний позов.

З 05.01.2024 позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд зазначає, що Верховний Суд у подібних правовідносинах неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що у випадку, якщо особа, яка вже отримує пенсію за одним законом, виявила бажання отримувати пенсію, право на яку визначене іншим законом, то має місце саме призначення пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, від 18 серпня 2020 року у справі №263/6611/17.

Таким чином, на переконання суду, у даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача, ГУ ПФУ в Харківській області, про те, що позивач отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком призначена позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", адже такі доводи спростовуються матеріалами справи. З протоколу призначення пенсії позивачу, наданого ГУ ПФУ в Харківській області до відзиву на позовну заяву, вбачається, що з 25.12.2014 пенсія за вислугу років призначена позивачу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постановах від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а, від 14 лютого 2018 року по справі №465/5246/17, від 23 жовтня 2018 у справі № 334/2653/17, від 13 грудня 2018 у справі №185/860/17, від 06 лютого 2019 року у справі №333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-IV.

Пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначена позивачу з 05.01.2024.

Для призначення нових пенсій в 2024 році застосовується показник середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки, тобто за 2021-2023 роки.

За офіційною інформацією з сайту Пенсійного фонду України середня заробітна плата за 2021 рік - 12 993,56 грн, за 2022 рік - 13 376,21 грн, за 2023 рік - 14 308,46 грн.

Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при останньому переведенні позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком мало застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивача за призначенням пенсії, тобто за 2021-2023 роки.

Отже, є обґрунтованими доводи позивача щодо протиправності відмови пенсійного органу застосувати під час обчислення пенсії за віком позивача показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки, з 05.01.2024.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у спірних правовідносинах допущені саме протиправні дії, що полягають у відмові застосувати під час обчислення пенсії позивачу з застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки, а не бездіяльність, як зазначає позивач.

При цьому, суд зазначає, що ГУ ПФУ в Київській області та ГУ ПФУ в Полтавській області, бездіяльність яких оскаржує позивач, фактично не вчиняло управлінських дій чи бездіяльності в спірних правовідносинах при вирішенні питання щодо розрахунку пенсії позивача з 05.01.2024, на відміну від ГУ ПФУ в Харківській області, оскільки, як вбачається з протоколу перерахунку пенсії позивача, наданого ГУ ПФУ в Харківській області до матеріалів справи разом з відзивом на адміністративний позов, саме ГУ ПФУ в Харківській області здійснювало розрахунок пенсії позивача з 05.01.2024. Отже, саме дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо незастосування під час обчислення пенсії позивачу за її заявою від 05.01.2024 показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення в 2024 році, з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що, з метою ефективного захисту прав позивача, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 05.01.2024 з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021-2023 роки та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 05.01.2024 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021-2023 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, 36000, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 05.01.2024 з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021-2023 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 05.01.2024 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021-2023 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН