Справа № 160/5427/23
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

28 червня 2024 року справа 160/5427/23
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В.
судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та про поворот виконання рішення в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 позов задоволений (ас28).
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.03.2024 задоволена апеляційна скарга представника ОСОБА_1 . Скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 та прийнята нова постанова. В задоволенні позову ГУ ДПС в Дніпропетровській області відмовлено. З ГУ ДПС в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 стягнутий сплачений судовий збір в сумі 4098гр47к (ас87).
В поданих запереченнях ГУ ДПС в Дніпропетровській області вказує на неспівмірність заявленої суми витрат зі складністю справи. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не є стягнутими сумами за судовим рішенням, а тому не можуть бути стягнуті при повороті виконання. Крім того, відповідно до частини 7 статті 380 КАС України, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами 1 3 цієї статті, заява про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ас130).
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.
Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 7 статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
З урахуванням обсягу участі адвоката в підготовці та розгляді справи, зборі доказів в суді апеляційної інстанції, відображених в акті надання послуг за договором про надання професійної правової допомоги, прагнучі до співмірності стягнення витрат адвоката зі складністю справи, пропорційно часу, об`єктивно необхідного для виконання адвокатом названого переліку робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, колегія суддів вважає справедливою сумою відшкодування витрат на правову допомогу 5000гр.
Згідно матеріалів виконавчого провадження №72553142 Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра:
- постановою державного виконавця від 17.08.2023 для ОСОБА_1 визначений розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 369гр (ас107);
- постановою державного виконавця від 17.08.2023 з ОСОБА_1 стягнутий виконавчий збір в сумі 5084гр73к (ас109);
- постановою державного виконавця від 17.08.2023 на кошти ОСОБА_1 накладений арешт (ас111);
- постановою державного виконавця від 13.09.2023 закінчено виконавче провадження в зв`язку з фактичним повним виконанням (ас114).
Відповідно до частини 1 статті 380 КАС України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення, він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023, на підставі якого з ОСОБА_1 стягнуті кошти, скасовано постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.03.2024, стягнута сума підлягає поверненню, а тому заява про поворот виконання підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 4 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем в розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Відповідно до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених в пунктах 2, 3 частини 1 цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження в разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Таким чином, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не є коштами, які були стягнуті за рішенням суду, яке скасовано за наслідками апеляційного перегляду, а тому вони не підлягають поверненню в порядку повороту виконання.
Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії, бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів, посадових осіб, в тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Керуючись статтею 252 КАС України, суд
Стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень за рахунок бюджетних асигнувань.
Постанова набирає законної сили з 28.06.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко