Справа № 320/4183/24
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

11 липня 2024 року 320/4183/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши у письмовому провадженні питання про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТАБАКО ДІМ до Головного управління ДПС у місті Києві, Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування актів перевірки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю ТАБАКО ДІМ звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, Головного управління ДПС у Закарпатській області, Державної податкової служби України, в якому просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог):

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 09.01.2024 №54-п,

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Закарпатській обл. від 10.01.2024 №20-п,

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Закарпатській обл. від 19.01.2024 №57-п,

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо проведення фактичної перевірки ТОВ «ТАБАКО ДІМ», результати якої оформлені Актом від 22.01.2024 №4568/Ж5/26-15-09-01/43873464 та скасувати висновки Акту від 22.01.2024 №4568/Ж5/26-15-09-01/43873464;

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Закарпатській обл. щодо проведення фактичної перевірки ТОВ «ТАБАКО ДІМ», результати якої оформлені Актом від 22.01.2024 №689/07-16/09/43873464 та скасувати висновки Акту від 22.01.2024 №689/07-16/09/43873464,

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Закарпатській обл. щодо проведення фактичної перевірки ТОВ «ТАБАКО ДІМ», результати якої оформлені Актом від 31.01.2024 №971/07-16/09/43873464 та скасувати висновки Акту від 31.01.2024 №971/07-16/09/43873464.

Представником Головного управління ДПС у Закарпатській області надано до суду клопотання про закриття провадження у справі, мотивоване тим, що акт перевірки та викладені у ньому факти і висновки не можна розглядати, як рішення суб`єкта владних повноважень в розумінні норм ст. 4 КАС України, що породжує для платника податків певні правові наслідки, регулює ті чи інші відносини і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом порушення вимог законодавства, а тому їх оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу та акта перевірки не може призвести до відновлення порушеного права. Виходячи з наведеного, ГУ ДПС у Закарпатській області вважає, що оскарження акту перевірки не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю ТАБАКО ДІМ подані до суду заперечення проти закриття провадження у справі, в яких зазначено, що у зв`язку зі змінами, унесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» від 30.11.2021 №1914-IX частину двадцять четверту статті 3 Закону №481 викладено в редакції, за якою розпорядження про анулювання ліцензії виноситься на підставі акта, що засвідчує факт відмови суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та/або його посадових (службових) осіб (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки, складеного відповідно до вимог пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що на підставі п.п. 19-1.1.4, п.п.19-1.1.14, п.п. 19-1.1.16, п.п. 19-1.1.17 п.19-1, ст.19-1, п.п. 20.1.4, п.п. 20.1.6, п.п. 20.1.8, п.п. 20.1.9, п.п. 20.1.10, п.п. 20.1.1, п.п. 20.1.12, п.п. 20.1.13 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст.80 розділу II, п. 69.2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями) та інших нормативних актів, контроль за дотриманням покладено на територіальні органи ДПС, Головним управлінням ДПС у м.Києві було видано наказ № 54-п від 09.01.2024 щодо проведення фактичної перевірки ТОВ «Табако Дім» з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах за період 11.01.2024 по 20.01.2024, тривалістю 10 діб, з 11.01.2024.

За результатом проведеної перевірки, Головним управлінням ДПС у м.Києві складено Акт (довідка) від 22.01.2024 №4568/Ж5/26-15-09-01/43873464, за висновками якого встановлено відсутність повного технологічного циклу виробництва тютюнових виробів за адресою: м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6, включаючи виготовлення тютюнової суміші.

З метою належної організації заходів по контролю за дотриманням норм законодавства у сфері обігу та оподаткування підакцизних товарів, відповідно до підпункту 20.1.9, підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями та відповідно до доповідної записки від 09.01.2024 №14/07-16-09-01, Головним управлінням ДПС у Закарпатській області було видано наказ №20-п від 10.01.2024 щодо проведення фактичної перевірки ТОВ «Табако Дім» за місцем провадження діяльності: м.Ужгород, вул.Миколи Огарьова, буд.6/8 з питань виробництва, обігу та зберігання тютюнової сировини та тютюнових виробів, встановлення їх фактичних залишків, терміном 10 діб, починаючи з 11.01.2024 року.

За результатом проведеної перевірки, Головним управлінням ДПС у Закарпатській області складено Акт від 22.01.2024 №689/07-16/09/43873464, за висновками якого встановлено порушення вимог статті 8 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР, а саме не здійснено переатестацію повного технологічного циклу виробництва в період дії ліцензії, за адресою місця провадження: м. Ужгород, вул. Миколи Огарьова, буд.6/8; вимог статті 3 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР, в частині провадження діяльності з виготовлення тютюнової суміші, що є частиною, та забезпечує повний технологічний цикл виробництва тютюнових виробів, за адресою місця провадження: м. Ужгород, вул. Миколи Огарьова, буд.6/8, яке не зазначено в ліцензії на виробництво тютюнових виробів (сигарети з фільтром в асортименті) за реєстраційним №9901 1 , терміном дії з 07.06.2021 до 07.06.2026 року; вимог статті 3 Закону України від 19.12.1995 №48І/95-ВР, в частині не подання заяв щодо внесення змін до ліцензії на виробництво тютюнових виробів за адресою здійснення місця проживання: м.Ужгород, вул.Миколи Огарьова, буд.6/8.

З метою належної організації заходів по контролю за дотриманням норм законодавства у сфері обігу та оподаткування підакцизних товарів, відповідно до підпункту 20.1.9, підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями та відповідно до доповідної записки від 19.01.2024 №31/07-16-09-01, Головним управлінням ДПС у Закарпатській області було видано наказ №57-п від 19.01.2024 щодо проведення фактичної перевірки ТОВ «Табако Дім» за місцем провадження діяльності: м.Ужгород, вул.Миколи Огарьова, буд.6/8 з питань виробництва, обігу та зберігання тютюнової сировини та тютюнових виробів, встановлення їх фактичних залишків, терміном 10 діб, за період з 22.01.2024 по 31.01.2024, починаючи з 11.01.2024 року.

За результатом проведеної перевірки, Головним управлінням ДПС у Закарпатській області складено Акт від 31.01.2024 №971/07-16/09/43873464, висновками якого встановлено порушення вимоги ст.2 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР. із змінами і доповненнями, в частині зберігання тютюнової сировини за адресою м. Ужгород, вул.Миколи Огарьова, 6/8, яка не є місцезнаходженням підприємства, не зазначена в ліцензії, та не внесена до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Позивач не погодившись з діями податкового органу щодо проведення та оформлення перевірки, звернувся з даним позовом до суду.

У свою чергу, здійснивши аналіз обставин спірних правовідносин та доказів, поданих під час розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог, з огляду на таке.

Частина 1 статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно- правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Разом з цим обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово підкреслював, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 Великою Палатою Верховного Суду висловлено правову позицію щодо оскарження наказів про проведення перевірок, види яких визначено у п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Великою Палатою Верховного Суду зауважено, що п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що … за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи правового акта індивідуальної дії правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії) стосуються окремих осіб, розраховані на персональне (індивідуальне) застосування і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Так, поняття спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Крім того, у постанові Верховний Суд від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформував правовий висновок про те, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року по справі №160/7797/23.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, за встановлених судом обставин, у суду відсутні підстави для розгляду справи по суті заявлених позивачем позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів, скасування висновків акта перевірки, а провадження у справі підлягає закриттю в цій частині.

Між тим, суд зазначає, що спір у даній справі також стосується оскарження дій Головного управління ДПС у місті Києві, Головного управління ДПС у Закарпатській області щодо проведення фактичної перевірки ТОВ «Табако Дім».

Між тим, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання з поміж іншого на підставі:

- акта про виявлення недостовірних даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії (отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами).

Приписами вказаної вище норми також встановлено, що розпорядження про анулювання ліцензії приймається, зокрема, на шістнадцятий робочий день з дня, наступного за днем вручення суб`єкту господарювання акта, що є підставою для анулювання ліцензії.

Орган ліцензування на наступний робочий день після прийняття розпорядження про анулювання ліцензії:

- вносить інформацію щодо розпорядження про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті;

- направляє суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про анулювання ліцензії в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.

Між тим, позивач скористався правом на судовий захист та такий йому надано згідно способу захисту, обраного останнім.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Частиною другою статті 238 КАС України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, питання щодо повернення судового збору буде вирішено у разі надходження відповідного клопотання позивача.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтею 248 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 09.01.2024 №54-п,

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Закарпатській обл. від 10.01.2024 №20-п,

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Закарпатській обл. від 19.01.2024 №57-п.

- скасувати висновки Акту від 22.01.2024 №4568/Ж5/26-15-09-01/43873464;

- скасувати висновки Акту від 22.01.2024 №689/07-16/09/43873464,

- скасувати висновки Акту від 31.01.2024 №971/07-16/09/43873464.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю Табако Дім, що даний спір не належить до судової юрисдикції.

Попередити позивача, що повторне звернення до суду з позовом між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Кочанова П.В.