Справа № 620/8833/22
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/8833/22

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Рябініна Д.Д.,

представника відповідача Долі С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить:

1. Визнати протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не проведения повного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 .

2. Визнати протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість належного до видачі речового майна в розмірі 28130,25 грн.

3. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне до видачі речове майно в розмірі 28130,25 грн., без утримання із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб.

4. Визнати протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 розрахунку, нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01.01.2017 року по 05.05.2022 року.

5. 3обов`язазати військову частину НОМЕР_1 провести розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 01.01.2017 року по 05.05.2022 року.

6. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 14718,90 грн.

7. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань а сумі 14718,90 грн.

8. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 розрахунку, нарахування та виплати компенсації за невикористану щорічну відпустку за 2022 рік за 3 календарних днів в сумі 1471,89 грн.

9. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2022 рік за З календарних днів в сумі 1471,89 грн.

10. Визнати протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не проведения ОСОБА_1 розрахунку, нарахування та виплати компенсації за невикористані додаткові відпустки жінкам, які мають двох дітей до 15 років, на підставі статті 19 Закону України «Про відпустки», за період 2017-2022 роки за 60 календарних днів.

11. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані додаткові відпустки жінкам, які мають двох дітей до 15 років, на підставі статті 19 Закону України «Про відпустки», за період 2017- 2022 роки за 60 календарних днів.

12. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 розрахунку, нарахування та виплати доплати медичним працівникам згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 року № 2 «Деякі питання оплати праці медичним працівникам закладів охорони здоров`я» за січень-березень 2022 року.

13. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату медичним працівникам згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 року № 2 «Деякі питання оплати праці медичним працівникам закладів охорони здоров`я» за січень-березень 2022 року.

14. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за не проведення повного розрахунку при звільненні відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» за період з 23.02.2022 року по день ухвалення рішення судом.

Представник позивача та позивачка в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частиною першою статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011- ХІІ(далі - Закон №2011-ХІІ), речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі - Порядок №178).

Відповідно до пунктів 2-5 Порядку №178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

За приписами абзацу 3 пункту 242 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 року особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, згідно з пунктом 4 розділу ІІІ якої, військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

З наведених законодавчих приписів вбачається, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Як убачається з матеріалів справи позивач, при звільненні з військової частини, заяву (рапорт) не направляв (не подавав), відповідно до Порядку №178, так як виплата грошової компенсації здійснюється за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира військової частини.

Згідно інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, згідно пункту 4 розділу III. Військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 листопада 2020 року в справі № 480/3105/19 дійшов висновку, що умовою для виникнення обов`язку виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини є подання військовослужбовцем відповідного рапорту під час проходження служби.

При звільненні позивачка не зверталася до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом (заявою) у відповідності до Порядку №178, щодо отримання речового майна, яке не було отримане під час проходження служби, або грошової компенсації і тільки був запит адвоката у серпні 2022 року про надання довідки щодо грошової компенсації вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини.

В матеріалах справи позивачем надано копію військового квитка де зазначено, що позивач наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30.11.2022 № 319 прийнята для проходження військової служби.

Крім позивачці вже виплачена сума компенсації. Згідно відомості розподілу виплат Приват банку від 11.03.2023 № 230311РВ06 кошти виплачені за неотримане речове майно в сумі 28130,25 грн. (після сплати військового збору з суми 27708,30 грн.) .

Від так у суду відсутні правові підстави для задоволення позову у частині визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість належного до видачі речового майна в розмірі 28130,25 грн., та стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне до видачі речове майно в розмірі 28130,25 грн., без утримання із зазначеної суми податку з доходів фізичних осіб.

Щодо виплати грошової компенсації за порушення строків виплати грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства Оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» врегульовано порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України.

Відповідно пункту 8 розділу I. Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Тобто, грошове забезпечення позивача виплачувалось у відповідності до норм чинного законодавства та своєчасно.

Позивачем не доведено та не надано підтверджуючих документів щодо порушення строків виплат її грошового забезпечення.

Від так підстави, для задоволення позову у цій частині, відсутні.

ОСОБА_1 , відповідно до витягів з наказу командира військової частина НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.02.2022 №44, звільнено зі служби.

Згідно наказу командира військової частина НОМЕР_2 від 30.11.2022 № 319 (по стройовій частині) прийнято на військову службу.

Тобто, з моменту звільнення до прийняття на службу до іншої військової частини, нарахування та виплати грошового забезпечення відповідачем не проводились.

Посилання позивача на виплату компенсації за невчасно виплачене грошове забезпечення за період з 01.01.2017 по 05.05.2022 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо виплати матеріально допомоги для вирішення соціально- побутових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наказу Міністерства Оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Відповідно пункту 2 розділу I. Грошове забезпечення включає:

щомісячні основні види грошового забезпечення;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:

посадовий оклад;

оклад за військовим званням;

надбавка за вислугу років.

Відповідно до розділу XXIV. Виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань:

1. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

7. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

9. Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Тобто виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира військової частини, рапорт на виплату матеріальної допомоги за 2022 рік позивач не подавала.

Від так у відповідача не виникало зобов`язання нараховувати та виплачувати таку допомогу.

Щодо виплати грошової допомоги для оздоровлення, суд зазначає наступне.

Згідно наказу командира військової частина НОМЕР_1 від 19.02.2022 №41 позивачці була нарахована грошова допомога на оздоровлення. Ця сума була їй виплачена в повному обсязі в розмірі 14718.90 грн.

Згідно наказу командира військової частина НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.02.2022 №44 позивачці було виплачено компенсацію за невикористану відпустку, в повному обсязі в сумі 1471.89 грн.

Щодо виплати компенсації за додаткову відпустку, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 17 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.

Стаття 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначає особливий період як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Демобілізація - це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Отже, особливий період настає з моменту оголошення мобілізації і охоплює час мобілізації, який закінчується з виданням Президентом України відповідного Указу та здійснення дій, заходів, спрямованих на повернення життєдіяльності країни до режиму роботи і функціонування в умовах мирного часу.

Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію» оголошено рішення про проведення часткової мобілізації, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період з 18 березня 2014 року (з дня опублікування).

Згідно п. 19 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово- лікарської комісії, припиняється.

Щодо виплати компенсації за неотримані додаткові відпустки, то спеціальними нормами (пункту 17 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ) врегульовано, що на час дії особливого періоду вказані відпустки не надаються, тому підстави для виплати грошової компенсації за додаткові відпустки у військової частини НОМЕР_1 відсутні.

Грошова компенсація як соціальна гарантія може бути виплачена у разі наявності відповідного права на відпустки. Однак, з урахуванням дії в Україні особливого періоду та призупинення відповідних прав військовослужбовців щодо додаткових відпусток, Позивач не набув відповідного права на отримання грошової компенсації за неотримані додаткові відпустки, а на 30.11.2022 згідно копії військового квитка знову призваний та набуде права після закінчення особливого періоду.

Щодо визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 розрахунку, нарахування та виплати компенсації за невикористані додаткові відпустки жінкам, які мають двох дітей до 15 років, на підставі статті 19 Закону України «Про відпустки», за період 2017-2022 роки за 60 календарних днів та зобов`язання військової частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані додаткові відпустки жінкам, які мають двох дітей до 15 років, на підставі статті 19 Закону України «Про відпустки», за період 2017- 2022 роки за 60 календарних днів, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачка має на утриманні двох дітей до 15 років.

Також судом встановлено, що, ні у період проходження служби, ні на момент звільнення, позивачка не ставила відповідача про це до відома та не подавала доказів цього.

Від так у суду відсутні правові підстави для визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 розрахунку, нарахування та виплати компенсації за невикористані додаткові відпустки жінкам, які мають двох дітей до 15 років, на підставі статті 19 Закону України «Про відпустки», за період 2017-2022 роки за 60 календарних днів.

Однак, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що позивачка, у період проходження служби у відповідача, мала на утриманні двох дітей до 15 років.

Від так має право на отримання від військової частини НОМЕР_1 грошової компенсації за невикористані додаткові відпустки жінкам, які мають двох дітей до 15 років, на підставі статті 19 Закону України «Про відпустки», за період 2017- 2022 роки за 60 календарних днів.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 розрахунку, нарахування та виплати доплати медичним працівникам згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 року № 2 «Деякі питання оплати праці медичним працівникам закладів охорони здоров`я» за січень-березень 2022 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату медичним працівникам згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 року № 2 «Деякі питання оплати праці медичним працівникам закладів охорони здоров`я» за січень-березень 2022 року, суд зазначає наступне.

Постановою КМУ від 12 січня 2022 р. № 2 «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорони здоров`я» установлено, що:

1) розмір нарахованої заробітної плати медичним працівникам закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності за повністю виконану місячну (годинну) норму праці установлюється у межах фонду оплати праці на 2022 рік: на рівні не менше 20000 гривень лікарям (крім лікарів-інтернів) та професіоналам з вищою немедичною освітою, які допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоров`я; на рівні не менше 13500 гривень для посад молодших спеціалістів з медичною освітою (фахових молодших бакалаврів), фахівцям з початковим рівнем (короткий цикл) вищої медичної освіти, першим (бакалаврський) рівнем вищої медичної освіти і магістрів з медсестринства;

2) граничний розмір надбавок, передбачених у підпункті а підпункту 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 р. № 1298 Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери (Офіційний вісник України, 2002 р., № 36, ст. 1699), може бути збільшений для досягнення розміру нарахованої заробітної плати медичним працівникам закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності, передбаченого підпунктом 1 пункту 1 цієї постанови;

3) надбавки, установлені з урахуванням положень підпункту 2 пункту 1 цієї постанови, не враховуються під час установлення доплат та інших надбавок медичним працівникам закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності;

4) диференціація заробітної плати медичним працівникам закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності здійснюється у межах фонду оплати праці шляхом встановлення доплат та надбавок з урахуванням складності, відповідальності та умов виконуваної роботи, кваліфікації працівника, результатів його роботи.

Від так виплати у відповідності до Постанови КМУ від 12 січня 2022 р. № 2 «Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів охорони здоров`я», санітарному інструктору лікувального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , не передбачені.

Щодо виплати суми середнього заробітку, за час не проведення остаточного розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне.

Оскільки у судовому засіданні не доведено факт не проведення відповідачем остаточного розрахунку при звільненні позивачки, у задоволенні позову, у цій частині, слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані додаткові відпустки жінкам, які мають двох дітей до 15 років, на підставі статті 19 Закону України «Про відпустки», за період 2017- 2022 роки.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3746,20 грн. (496,20 грн. - судовий збір + 3250,00 грн. - правнича допомога ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 11 липня 2024 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ