Справа № 280/4427/24
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року Справа № 280/4427/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправною та касувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0629-0801У від 13.02.2024 на суму 15950,00 грн.

Ухвалою суду від 20.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана вимога є протиправною та такою, що прийнята в супереч приписів чинного законодавства України. Позивач зазначає, що у січні 2022 року ним до ДПС подано податкову декларацію платника єдиного податку за 2021 рік, в якій помилково зазначено суму ЄСВ, яка підлягає сплаті за звітний період в розмірі 15950,00 грн. Разом з тим, позивач зазначає, що він звільнений від сплати єдиного внеску, оскільки страхові внески за нього протягом спірного періоду сплачував роботодавець ТОВ «Метінвест Діджитал». Позивач зазначає, що виявивши помилку ним до ДПС подано уточнюючу податкову декларацію платника податку за 2021 рік, в якій скориговано суму ЄСВ, який підлягає сплаті зменшивши його на 15950,00 грн. Разом з тим, незважаючи на зазначені обставини, відповідачем все одно прийнято спірну вимогу про сплату боргу. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що ФОП ОСОБА_1 17.01.2022 подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи - підприємця за 2021 рік (реєстраційний №) та Додаток 1 «Відомості про суми нарахованого доходу зареєстрованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» (далі - Додаток 1) (реєстраційний №), яким самостійно нараховано суму єдиного внеску до сплати у розмірі 15950,00 грн. За результатом подання вищезазначеного звіту, по терміну 21.02.2022 в ІКП по єдиному внеску ОСОБА_1 за кодом БК 71040000 виникла заборгованість по єдиному внеску у сумі 15950,00 грн. В свою чергу, 12.05.2022 ОСОБА_1 подає уточнюючу Податкову декларацію платника єдиного податку, фізичної особи - підприємця за 2021 рік та уточнюючий Додаток 1 до неї, яким задекларовано до зменшення нарахування єдиного внеску у сумі 15950,00 грн. Після подання уточнюючого Додатку 1, зменшення суми єдиного внеску не пройшло в ІКП ОСОБА_1 у зв`язку з надання звіту не за основним місцем обліку. Відповідач зазначає, що в ході проведеного аналізу поданої звітності ОСОБА_1 , було встановлено, що Податкова декларацію платника єдиного податку фізичної особи - підприємця за 2021 рік та уточнюючу Податкова декларація була подані не за основним місцем обліку, а саме: перебуваючи на обліку в Олександрівській ДПІ ГУ ДПС у Запорізькій області вище зазначену подано до Вознесенівської ДПІ ГУ ДПС у Запорізькій області. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, представник відповідача просив відмовити у задоволення позовних вимог.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що з 11.12.2018 ОСОБА_1 зареєстрований як ФОП.

17.01.2022 позивачем до контролюючого органу подано податкову декларацію платника єдиного податку за 2021 рік, в якій помилково зазначено суму ЄСВ, яка підлягає сплаті за звітний період в розмірі 15950,00 грн.

12.05.2022 позивачем подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію платника податку за 2021 рік, в якій скориговано суму ЄСВ, яка підлягала сплаті, шляхом її зменшення на суму 15950,00 грн.

13.02.2024 контролюючим органом прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0629-0801, в якій позивача зобов`язано погасити недоїмку зі сплати єдиного внеску в розмірі 15950,00 грн., яка обліковується станом на 31.01.2024.

Позивач, не погодившись з прийняттям спірної вимоги, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до п.294.1 ст.294 Податкового кодексу України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (крім податкового періоду для податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Згідно п.296.3 ст.296 ПК України, платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи) у складі податкової декларації платника єдиного податку за IV квартал податкового (звітного) року подають також відомості про суми єдиного внеску, нарахованого, обчисленого і сплаченого в порядку, визначеному законом для даної категорії платників.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Статтею 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Частиною 3 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем у звітній податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2021 рік визначено зобов`язання зі сплати єдиного внеску в розмірі 15950,00 грн.

При цьому, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що таке нарахування проведено помилково, оскільки позивач у зазначений період працював у якості найманого працівника і роботодавець сплачував єдиний внесок на рівні не нижче мінімального.

Також, судом встановлено, що з метою виправлення задекларованих нарахувань, позивачем 12.05.2022 до контролюючого органу подано уточнюючу податкову декларацію за 2021 рік у якому зменшено зобов`язання зі сплати ЄСВ на суму 15950,00 грн.

Зазначена уточнена декларація була прийнята контролюючим органом, доказів протилежного суду не надано.

Разом з тим, незважаючи на подання позивачем уточнюючого розрахунку, відповідачем не було проведено коригування ІКП, а лише виставлено спірну вимогу.

Також, суд вважає звернути увагу і на ту обставину, що протягом усього 2021 року позивач мав статус застрахованої особи, як найманий працівник ТОВ «Метінвест Діджитал», і роботодавець сплачував єдиний внесок за позивача.

Відповідно до ч.6 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», особи, зазначені у пунктах 4 і 5 частини першої цієї статті, які мають основне місце роботи, звільняються від сплати за себе єдиного внеску за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі не менше мінімального страхового внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску за умови самостійного визначення за місяці звітного періоду, за які роботодавцем було сплачено страховий внесок за таких осіб у розмірі менше мінімального страхового внеску, бази нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Отже, з урахуванням того, що позивач не виявив бажання додатково сплачувати єдиний внесок, як ФОП, та те, що за нього єдиний внесок сплачував роботодавець, то нарахування йому єдиного внеску як ФОП є протиправним, а тому спірна вимога підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., який підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., то суд у відшкодуванні таких витрат відмовляє.

Так, представником позивача адвокатом Сідельніковою О.Л. до суду не надано детальних розрахунків наданих позивачу послуг, актів-приймання передачі цих послуг, доказів на підтвердження оплати наданих послуг.

Суд зазначає, що єдиним документом наданим на підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу є квитанція №3 від 08.05.2024, відповідно до якої позивач сплати кошти в розмірі 5000,00 грн. отримувачу Адвокатське бюро «Станіслава Гришина».

Разом з тим, правову допомогу у даній справі позивачу надавала адвокат Сідельнікова О.Л., яка відповідно до наданого до матеріалів справи ордеру №1171575 здійснює адвокатську діяльність індивідуально.

За таких обставин, витрати на правову допомогу на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0629-0801У від 13.02.2024 на суму 15950,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова