Справа № 161/13443/24
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/177/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

з участі:

представника позивача Коваленко М.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Людви О.В.

перекладача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства

В С Т А Н О В И В:

15.07.2024 року УДМС України у Волинській області звернулося до суду з вищевказаним адміністративним позовом на обгрунтування вказавши, що об 11.00 год. 15.07.2024 року працівниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС у Волинській області виявлено громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться в Україні з порушенням вимог ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Строк дії його паспортного документа серії НОМЕР_1 закінчився ще 31.07.2022 року. Відповідач тривалий час проживає на території України без документів на право проживання, жодних заходів щодо легалізації свого перебування він не вживав. Строк законного перебування на території України закінчився 22.09.2022 року. Громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не перебуває та з щодо продовження термінів чи з інших питань перебування на території України не звертався. На сьогоднішній день відповідач не має дійсного паспортного документу, який в свою чергу дає право на виїзд з України, тому рішення про примусове повернення відносно останнього, не може бути прийняте. Враховуючи наведене, просить суд затримати громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 місяців.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, суду пояснив, що дійсно ним порушено строки перебування в Україні, строк дії його паспорта закінчився в 2022 році. Чому він своєчасно не звернувся до компетентних органів з питання перебування на території України пояснити не може. На даний час його дружина хворіє на важке захворювання, догляд за дружиною він здійснює одноособово.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію свого довірителя, щодо задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15.07.2024 року об 11.00 год. працівниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України у Волинській області виявлено та затримано громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Особу відповідача встановлено та підтверджено паспортом громадянина Республіки Польща серії НОМЕР_1 , строк дії якого закінчився 31.07.2022 року.

Судом також встановлено, що громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 15.07.2024 року знаходиться в Україні з порушенням вимог ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», останній перебуває на території України з 20.06.2022 року та на даний час порушив встановлений законодавством 90-денний строк перебування.

Відповідач тривалий час проживає на території України без документів на право проживання, останній не вживав жодних заходів щодо легалізації свого перебування на території України, в процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту він не перебуває та з відповідними заявами до органів міграційної служби не звертався. Строк його законного перебування на території України закінчився 22.09.2022 року, а загальна кількість днів перебування станом на 15.07.2024 року становить 757 днів із дозволених 90 днів.

Водночас, 15.07.2024 року працівниками відділу організації запобігання нелегальній міграції реадмісії та видворення Управління ДМС у Волинській області, останнього затримано в порядку та на строки встановлені ч. 2 ст. 263 КУпАП з метою з`ясування обставин правопорушення, припинення адміністративного правопорушення,

Громадянину Республіки Польща, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , роз`яснено права визначені ст. 63 Конституції України, в тому числі роз`яснено право використовувати рідну мову та користуватись послугами перекладача та правничої допомоги.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI) визначено, що нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону № 3773-VI строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 25 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Враховуючи, що громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалий час перебуває на території України незаконно, процедура добровільного повернення до Республіки Польща стосовно нього бути застосована не може. При цьому, останній з відповідною заявою не звертався.

Частиною 1 ст. 26 Закону № 3773-VI передбачено що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Разом з тим, слід зазначити, що абзац 1 частини 8 статті 26 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2952-IX від 24.02.2023 року передбачає, що примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія ЗУ «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на сьогоднішній день не має дійсного паспортного документу, який в свою чергу дає право на виїзд з України, тому рішення про примусове повернення відносно останнього, не може бути прийняте з урахуванням вимог абз. 1 ч. 8 ст. 26 Закону № 3773-VI.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Згідно ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

За приписами ч. 4 ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

За приписами ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Пунктом 22 ст. 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначений термін: реадмісія передача з території України або приймання на територію України іноземців та осіб без громадянства на підставах та в порядку, встановлених міжнародними договорами України.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

У разі якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачені цим Законом, застосовуються правила, передбачені таким міжнародним договором України.

Постановою КМУ від 06.06.2018 року № 457 затверджено Імплементаційний протокол між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Польща про виконання Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, вчинений 18.06.2007 року у м. Люксембурзі.

Відтак, громадяни Республіки Польща, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають реадмісії, що в свою чергу виключає можливість застосування до них процедури примусового видворення.

Правову позицію аналогічного змісту вже висловлював Верховний Суд, зокрема в постанові від 07.02.2019 року у справі № 308/8109/17 та постанові від 19.07.2019 року у справі № 522/23102/17.

Варто звернути увагу, що чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України і наявність сім`ї не звільняє особу від необхідності дотримання міграційного законодавства України. При цьому факт батьківства відповідача не спростовує встановлені позивачем порушення в його діях та не звільняють особу від відповідальності за вчинення порушення вимог ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI (зі змінами та доповненнями).

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 343/2242/16-а.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З урахуванням наведеного, оскільки встановлено, що відповідач затриманий у зв`язку з порушенням встановлених правил перебування на території України, підстав для законного перебування на території України, визначених ст. 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», немає, а також у нього відсутні дійсний паспортний документ для перетину кордону, офіційні джерела доходу на території України, а тому є необхідність в затриманні відповідача з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Що стосується позовних вимог в частині обрання відповідачу строку затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення його передачі по реадмісії, суд вважає визначити його на термін до шести місяців, оскільки реальне виконання рішення суду, в умовах запровадження на території України воєнного стану, є істотно ускладненим.

Отже, враховуючи усе вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 371 КАС України визначено, що суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 77, 79, 241-246, 288, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Польща ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 15 липня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська