Справа № 520/5947/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 р. № 520/5947/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії та рішення Головного управління Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги за її заявою від 05 січня 2024 року, як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , відповідно з листом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №27/13/3-С-103 від 19 січня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько - ОСОБА_2 , був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації відповідно до Указу Президента України від 07.11.2022 № 758/2022 «Про продовження проведення загальної мобілізації». Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) з 31 січня 2023 року ОСОБА_2 було зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, призначено на посаду водія 3-го відділення 4-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти 4-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) військової частини НОМЕР_1 та присвоєно військове звання «солдат» в порядку переатестації. 19.06.2023 її батько загинув під час виконання бойового завдання. 03.11.2023 позивач, як особа, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги, звернулась до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю 19.06.2023 її батька під час захисту Батьківщини. Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України листом № 40/05/11-8567/С-1047 від 25.11.2023 повідомила позивачу про відмову в призначені та виплаті ОГД, з обґрунтуванням того, що позивач не є особою, яка має право на цю виплату. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 в адміністративній справі №520/583/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 НГУ, Головного управління НГУ про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, відмова Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з приводу направлення матеріалів звернення ОСОБА_1 від 03 листопада 2023 року до Головного управління Національної гвардії України, яка оформлена листом від 25 листопада 2023 року № 40/05/11-8567/С-1047, визнана протиправною. 05.01.2024 позивач звернулася до Головного управління Національної гвардії України з заявою про призначення їй одноразової грошової допомоги як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 . Головне управління Національної гвардії України листом від 19.01.2024 № 27/13/3-С-103 повідомило позивачу, що для отримання одноразової допомоги їй необхідно оформити документи, які встановлюватимуть факт перебування позивача на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 . Позивач вважає протиправними дії та рішення Головного управління Національної гвардії України щодо відмови їй в призначенні одноразової грошової допомоги за її заявою від 05.01.2024, як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , відповідно з листом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №27/13/3-С-103 від 19.01.2024, тому звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 11.03.2024 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Витребувано в Головного управління Національної гвардії України та у Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України заяву ОСОБА_1 та всі додані до неї документи, за результатами розгляду яких було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 .

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачам до електронних кабінетів через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Єдиний державний реєстр судових рішень містить відомості про те, що позивач ОСОБА_1 в січні 2024 року зверталася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просила: 1) визнати протиправними дії та рішення Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з приводу відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за заявою від 03.11.2023 як утриманцю загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 відповідно з листом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 40/05/11-8567/С-1047 від 25.11.2023; 2) визнати протиправними дії та рішення Головного управління Національної гвардії України з приводу відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за заявою від 03.11.2023 як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 відповідно з листом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 40/05/11-8567/С-1047 від 25.11.2023; 3) зобов`язати Головне управління Національної гвардії України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; 4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 26.02.2024 по справі № 520/583/24 суд ухвалив рішення, яким позов залишив без задоволення, вийшов за межі предмету та підстав позову, визнав протиправною оформлену листом від 25.11.2023 № 40/05/11-8567/С-1047 відмову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з приводу направлення матеріалів звернення ОСОБА_1 від 03.11.2023 до Головного управління Національної гвардії України, зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України направити матеріали звернення ОСОБА_1 від 03.11.2023 до Головного управління Національної гвардії України. Разом з тим, в період розгляду судом зазначеної позовної заяви позивач ОСОБА_1 05.01.2024 самостійно звернулась до Головного управління Національної гвардії України із заявою про призначення одноразової грошової допомоги як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 . За результатами розгляду заяви позивача ОСОБА_1 . Головне управління Національної гвардії України листом від 19.01.2024 за № 27/13/3-С-103 повідомило заявницю, що для отримання одноразової допомоги необхідно оформити документи, які встановлюватимуть факт перебування позивача на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 . Відповідач зазначив, що позивач ОСОБА_1 помилково вважає, що надала всі необхідні документи для задоволення її заяви про призначення одноразової грошової допомоги як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 . Просить залишити позовну заяву без задоволення.

Відповідач, Головне управління Національної гвардії України, правом надати відзив на позов не скористався, у встановлений судом строк документи до суду не надходили.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, у якій заперечила проти обставин, викладених відповідачем, Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, у відзиві на позовну заяву. Позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити.

У подальшому позивач подала до суду додаткові пояснення, в яких зазначила, що 18.03.2024 вона подала заяву про призначення ОГД. Після направлення заяви позивача від 18.03.2024 до НГУ позивач отримала відповідь (лист НГУ від 21.03.2024 №27/13/3-С-666-Еп), якою їй було повідомлено про те, що рішення про призначення ОГД прийнято, а тому, оскільки позивач звернулася з заявою про призначенням ОГД вже після призначення ОГД іншим особам, то питання про розподіл суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку. За взаємною згодою розподіл суми ОГД вирішено бути не може. Отже, в черговий раз право позивача на ОГД порушене і не може бути поновлене інакше, ніж в судовому порядку.

Ухвалою суду від 10.05.2024 повторно витребувано в Головного управління Національної гвардії України: заяву ОСОБА_1 та всі додані до неї документи, за результатами розгляду яких було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 . Витребувано в Головного управління Національної гвардії України відомості щодо розгляду матеріалів звернення ОСОБА_1 від 03.11.2023, направлених Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України на виконання рішення Харківського окружного адміністративного від 26.02.2024 у справі № 520/583/24.

Відповідач, Головне управління Національної гвардії України, 04.07.2024 подав до суду додаткові пояснення щодо розгляду матеріалів звернення ОСОБА_1 від 03.11.2023, направлених Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач 03.11.2023 звернулася до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю 19.06.2023 її батька ОСОБА_2 під час захисту Батьківщини.

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України листом від 25.11.2023 за № 40/05/11-8567/С-1047 від 25.11.2023 повідомила про відмову в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги за заявою позивача, у зв`язку з тим, що позивач не є особою, якій належать такі виплати. (а.с. 27-28)

Позивач, не погоджуючись з відмовою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом для захисту своїх прав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі №520/583/24 позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. Судом вирішено вийти за межі предмету та підстав позову. Визнано протиправною оформлену листом від 25.11.2023 № 40/05/11-8567/С-1047 відмову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з приводу направлення матеріалів звернення ОСОБА_1 від 03.11.2023 до Головного управління Національної гвардії України. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України направити матеріали звернення ОСОБА_1 від 03.11.2023 до Головного управління Національної гвардії України.

Рішення набрало законної сили 28.03.2024.

Під час розгляду Харківським окружним адміністративним судом справи № 520/583/24 позивач звернулася безпосередньо до Головного управління Національної гвардії України з заявою про призначення їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю 19.06.2023 її батька - ОСОБА_2 під час захисту Батьківщини. (а.с. 29-31)

Головне управління Національної гвардії України листом від 19.01.2024 № 27/13/3-С-103 повідомило позивача, що для отримання одноразової допомоги позивачу необхідно оформити документи, які встановлюватимуть факт перебування позивача на утриманні загиблого ОСОБА_2 . (а.с. 45-46)

Позивач вважає протиправними дії та рішення Головного управління Національної гвардії України щодо відмови в призначенні їй одноразової грошової допомоги за її заявою від 05.01.2024, як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , згідно з листом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 27/13/3-С-103 від 19.01.2024, тому позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про національну гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан продовжувався і триває до цього часу.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», статті 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28 червня 2023 р. № 3161-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 Постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві (абз. 7 п. 2 Постанови № 168).

Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.

Отже, Постанова № 168 є нормативно-правовим актом, який встановлює право на отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, у період дії воєнного стану. Водночас Постанова № 168 не визначає порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в Національній гвардії України було затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.08.2022 № 484 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.08.2022 за № 940/38276 (далі Порядок № 484).

Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 09.08.2022 № 484, який набрав чинності 30.08.2022, видано відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Порядок № 484 визначає виплату одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у разі загибелі внаслідок збройної агресії під час дії воєнного стану військовослужбовців Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), а також тих, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 484 особи, які відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (далі - отримувачі), звертаються до органу військового управління оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, з`єднання, військової частини, вищого військового навчального закладу, навчальної військової частини (центру), бази, закладу охорони здоров`я, установи Національної гвардії України (далі - уповноважений орган) за останнім місцем проходження військової служби загиблого (померлого) військовослужбовця або іншого уповноваженого органу Національної гвардії України, визначеного командувачем Національної гвардії України, на який буде покладено функції щодо призначення та виплати ОГД, та подають такі документи:

- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого військовослужбовця під час дії воєнного стану, які мають право на отримання допомоги, а в разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

- витяг із наказу про виключення загиблого військовослужбовця під час дії воєнного стану зі списків особового складу уповноваженого органу;

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця.

До заяви додаються завірені копії:

- документів, що свідчать про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема про те, що загибель (смерть) не пов`язана із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю, або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- свідоцтва про смерть військовослужбовця;

- постанови військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку загибелі або отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), що спричинило смерть військовослужбовця;

- свідоцтва про народження військовослужбовця - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого;

- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

- документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу членів сім`ї військовослужбовця (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), та довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання (перебування) до таких документів не внесені);

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідно до закону);

- рішення місцевої державної адміністрації, виконавчого органу місцевої ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця);

- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати ОГД отримувачі, яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органу документи, визначені цим пунктом, та копію відповідного рішення суду.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 484 уповноважений орган має право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання ОГД.

Пунктом 5 Порядку № 484 визначено, що керівник уповноваженого органу в 10-денний строк із дня реєстрації всіх документів подає головному органу військового управління Національної гвардії України (далі - Головне управління НГУ) висновок щодо можливості виплати ОГД членам сім`ї, батькам та утриманцям військовослужбовця, до якого обов`язково додаються документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов. Якщо отримувач не подав (не надіслав) документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов, керівник уповноваженого органу інформує про це отримувача.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 484 Головне управління НГУ після надходження документів, визначених пунктом 2 цих Порядку та умов, приймає рішення про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає таке рішення разом із документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату ОГД особам, які звернулися по неї, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення отримувача з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання. Після прийняття рішення про призначення ОГД Головне управління НГУ (за наявності відповідних коштів державного бюджету) здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки уповноважених органів в установах Державної казначейської служби України.

Пунктом 8 Порядку № 484 встановлено, що виплата ОГД здійснюється в порядку черговості відповідно до дати подання документів. Призначена сума ОГД виплачується поетапно: на першому етапі - 1/5 від призначеної суми ОГД; залишок невиплаченої суми ОГД (4/5 від призначеної суми) - щомісячно, частками впродовж 40 наступних місяців.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що для вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги, особа, яка має право на її отримання, має подати до відповідного органу належним чином оформлену заяву на отримання допомоги з доданими до неї копіями документів згідно з зазначеним вище переліком.

Органом, котрий наділений повноваженнями на вчинення управлінського волевиявлення щодо призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця військовослужбовців Національної гвардії України є Головне управління Національної гвардії України, який є повноважним на прийняття рішення щодо призначення ОГД, відмови в призначенні ОГД або повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю.

Разом з тим, ураховуючи положення пункту 2 Порядку № 484, органом, що уповноважений на оформлення документів та відповідного висновку щодо можливості виплати ОГД членам сімї' та утриманцям загиблого військовослужбовця є установа Національної гвардії України за останнім місцем проходження військової служби загиблого (померлого) військовослужбовця. У даному випадку таким органом є Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Приймаючи до уваги наведені приписи законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем при зверненні 05.01.2024 до Головного управління Національної гвардії України із заявою щодо призначення та виплату її одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю (смертю) її батька, не дотримано процедуру, встановлену Порядком № 484 послідовність дій щодо звернення за отриманням одноразової грошової допомоги, оскільки таке звернення мало бути звернуто безпосередньо до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У даному випадку в діях Головного управління Національної гвардії України відсутня протиправність, оскільки, як вже зазначалося судом, Головне управління Національної гвардії України наділено повноваженнями саме щодо розгляду документів, що надходять від установи Національної гвардії України за останнім місцем проходження військової служби загиблого (померлого) військовослужбовця, та прийняття відповідного рішення. У даному ж випадку позивач 05.01.2024 (вдруге) звернулася з заявою про призначення одноразової грошової допомоги безпосередньо до Головного управління Національної гвардії України без попереднього звернення до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Судом прийняті до уваги доводи позивача щодо того, що позивачем 03.11.2023 подавалася заява про призначення одноразової грошової допомоги безпосередньо до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, однак Військовою частиною НОМЕР_1 було відмовлено позивачу в призначенні допомоги.

Разом з тим, питання щодо протиправності дій та рішення Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з приводу відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги за її заявою від 03.11.2023 вже було предметом розгляду судової справи № 520/583/24, в якій 26.02.2024 прийнято судове рішення, що набрало законної сили, про що також зазначає позивач у позовній заяві.

Отже, спірні правовідносини вже були предметом розгляду в суді в межах іншої адміністративної справи.

Разом з тим, судом встановлено, що в межах даної справи позивач заявила позовні вимоги, зокрема, про зобов`язання Головного управління Національної гвардії України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за її заявою від 05.01.2024.

Так, рішення про призначення або відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Головне управління Національної гвардії України, в даному випадку має прийняти за результатом розгляду матеріалів звернення ОСОБА_1 , оформлених та направлених до Головного управління Національної гвардії України Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, а не за заявою позивача, поданою безпосередньо до Головного управління Національної гвардії України. У зв`язку з цим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі №520/583/24 й було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України направити матеріали звернення ОСОБА_1 від 03.11.2023 до Головного управління Національної гвардії України.

Як вбачається з додаткових пояснень позивача, наявних у матеріалах справи, 18.03.2024 позивачем подано до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України заяву про призначення одноразової грошової допомоги. Листом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 02.04.2024 повідомлено позивача, що документи щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги направлені до Головного управління Національної гвардії України. Листом від 21.03.2024 було повідомлено позивача про те, що рішення про призначення одноразової грошової допомоги утриманцям загиблого ОСОБА_2 вже прийнято та питання про розподіл суми такої допомоги між членами сім`ї та утриманцями загиблого військовослужбовця вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 06.05.2024 Головним управлінням Національної гвардії України документи щодо виплати одноразової грошової допомоги направлено на доопрацювання. Листом від 04.06.2024 № 40/05/13-4935/С-244 Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно було направлено до Національної гвардії України документи щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги доньці загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .

Тобто, у межах спірних правовідносин позивач, у тому числі, фактично не погоджується з бездіяльністю відповідачів на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі № 520/583/24, яке набрало законної сили, щодо розгляду матеріалів звернення ОСОБА_1 від 03.11.2023.

Суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, врегульовано в статті 370-383 розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України, якими не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи-позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Суд зазначає, що вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст.382, ст.383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

На підставі вищевикладеного, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 (справа №806/2143/15), від 03 квітня 2019 року (справа №820/4261/18), від 09 липня 2019 року (справа №826/17587/18), від 31 липня 2019 року (справа №803/688/18), від 23 липня 2020 року (справа №661/89/17), від 24 липня 2020 року (справа №501/2172/15-а), Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а.

Отже, у спірних відносинах наявні обставини, з якими ст. 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Суд зазначає, що відповідні заяви повинні бути подані в рамках справи № 520/583/24.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Доводи позивача про те, що за взаємною згодою розподіл сум одноразової грошової допомоги вирішено бути не може, у зв`язку з чим право позивача не може бути поновлене іншим чином, ніж при вирішенні даного питання в судовому порядку, при розгляді даної справи суд вважає необґрунтованими, оскільки розподіл сум одноразової грошової допомоги між членами сім`ї та утриманцями загиблого військовослужбовця не є предметом розгляду даної справи.

Таким чином, у межах даної справи при її розгляді не доведено протиправності дій чи рішень Головного управління Національної Гвардії України щодо розгляду заяви позивача від 05.01.2024. Судом таких обставин також не встановлено.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління Національної гвардії України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як утриманцю загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд зазначає, що такі вимоги є похідними, у зв`язку з чим також не підлягають задоволенню.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу в судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу, що відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За викладених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому підлягають залишенню без задоволення.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної гвардії України (вул. Святослава Хороброго, буд. 9-А, м. Київ, 03151, ), Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН