Справа № 520/18742/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 липня 2024 р. № 520/18742/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Дмитро Волошин, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до 85 Військового представництва Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність 85 Військового представництва Міністерства оборони України щодо непризначення та непроведення розслідування відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 27.10.2021 № 332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.12.2021 за № 1667/37289;

- зобов`язати 85 Військове представництво Міністерства оборони України призначити і провести розслідування відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 27.10.2021 № 332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.12.2021 за № 1667/37289.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі №362/643/21 визначила, що військова служба є різновидом публічної служби.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 560/6732/22.

Таким чином, оскільки даний позов стосується питання проходження позивачем публічної служби, строк звернення із вказаним позовом становить один місяць з моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 04.07.2024, заявив позовні вимоги, зокрема, щодо непризначення та непроведення розслідуванням відповідачем щодо обставин, які відбулися 12.09.2023.

Тобто, позивач звернувся до суду з позовом з вимогою про призначення та проведення службового розслідування більше ніж через 6 місяців після настання нещасного випадку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати позов до суду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

На обґрунтування наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду позивач надав заяву про поновлення строку, в якій зазначив, що з 12.09.2023 по 20.09.2023, з 23.10.2023 по 07.11.2023 та 15.02.2024 по 20.02.2024 він перебував на лікуванні, що, на думку позивача, є поважною причиною пропуску строку звернення до суду з даним позовом. Позивач у заяві просить поновити йому строк звернення до суду.

Судом встановлено, що позивач з 12.09.2023 по 20.09.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні інтервенційної кардіології реперфузійної та інтенсивної терапії КНП "ЦМКЛ" СМР.

Відповідно до довідки ВЛКК №371 від 20.09.2023 ОСОБА_2 потребував відпустки для лікування у зв`язку із хворобою на тридцять днів.

З 23.10.2023 по 07.11.2023 позивач перебував на лікуванні згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого кардіологічного відділення з ліжками для реабілітації КНП "ЦМКЛ" СМР.

З 15.02.2024 по 20.02.2024 позивач проходив лікування В КНП Сумської обласної ради "Сумський обласний клінічний кардіологічний центр" згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №428.

Дослідивши доводи позивача, суд зазначає, що оскільки позивач перебував на лікарняному у вказані періоди, то мав звернутися до суду задля захисту своїх прав впродовж місяця після виходу з лікарняного, тобто з 08.11.2023 по 14.02.2024 або після 20.02.2024 в межах місячного строку звернення з даним позовом. Заява не містить обґрунтувань наявності перешкод у зверненні до суду з позовом у зазначені періоди.

У зв`язку з чим, доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, викладені у позовній заяві, є необґрунтованими.

Як вже було зазначено вище, позивач звернувся до суду 04.07.2024 з порушенням місячного строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України.

Отже, позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, поважних причин пропуску строку не вказав.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також, відповідно до п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Судом встановлено, що з метою проведення контролю якості виготовлення комплектуючих виробів 12.09.2023 року позивач перебував на території Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» за адресою: м. Суми, проспект Перемоги, 148 та о 09:20 на території вищезазначеного підприємства у позивача стався інфаркт.

Однак, суд зазначає, що позовна заява не містить зазначення фактичної події, що відбулась із позивачем 12.09.2023, з якою позивач пов`язує свої позовні вимоги та необхідність проведення службового розслідування.

Також, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3 028,00 грн.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову у даній справі є вимога немайнового характеру, а отже ставка судового збору за подання даного позову становить 1211,20 грн.

У матеріалах справи міститься квитанція про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Так, при перевірці позовної заяви встановлено, що на підтвердження сплати судового збору за подання цього адміністративного позову позивачем надано квитанцію про сплату судового збору № від 30.05.2024 на суму 1211,20 грн.

Однак, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що цю ж квитанцію позивач долучив до позовної заяви в іншій адміністративній справі (№520/15489/24) за його позовом до 85 Військового представництва Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, станом на дату подання позовної заяви вказане платіжне доручення продовжує рахуватись як доказ оплати судового збору в межах адміністративної справи №520/15489/24.

Як встановлено судом, ухвалою від 19.06.2024 по справі №520/15489/24 позовну заяву ОСОБА_1 до 85 Військового представництва Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві. Проте питання щодо повернення судового збору судом не вирішувалось.

Так, суд враховує, що згідно з пунктами 2-4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Тобто, позивач може повторно використати раніше сплачену суму судового збору при зверненні з новим позовом до суду у випадку повернення попередньо сплаченого судового збору в іншій справі за ухвалою суду. Втім, будь-яких ухвал суду щодо повернення сплаченого судового збору у справі №520/15489/24 позивач (представник позивача) до цієї позовної заяви не надав.

Отже, зазначений платіжний документ не може бути доказом сплати судового збору у даній справі, тому судовий збір вважається не сплаченим.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду документ про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA4020661; код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - "*;101; (код платника); судовий збір за позовом (ім`я/назва платника), Харківський окружний адміністративний суд"; заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом з належним обґрунтуванням причин пропуску строку та доказів поважності таких причин; уточнену позовну заяву, в якій сформулювати описову частину адміністративного позову із зазначенням фактичної події за наслідком якої у позивача стався інфаркт;

Відповідно до пункту частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до 85 Військового представництва Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом з належним обґрунтуванням причин пропуску строку та доказів поважності таких причин; уточненої позовної заяви, в якій сформулювати описову частину адміністративного позову із зазначенням фактичної події за наслідком якої у позивача стався інфаркт; документ про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН