Справа № 520/11333/16-а
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Кузьменко В.П.

За участю сторін:

Позивачів: не з`явились

Представника відповідача: Вінюкова В.М.

Представника відповідача: не з`явився

Третіх осіб: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними та нечинними рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16.09.2016 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, визнання рішення недійсним та його скасування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі зазначили, що у 2016 році їм стало відомо, що у Київській районній адміністрації проводяться громадські слухання по проекту «Детальний план території мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одесі», внаслідок чого позивачі подали відповідні пропозиції та зауваження до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради стосовно вищезазначеного проекту. Під час громадських слухань до позивачів було доведено, що територія їх мікрорайону зберігається як територія одноквартирної (садибної) забудови. На громадських слуханнях щодо Генерального плану м. Одеси у позивачів не було зауважень та пропозицій до проекту генерального плану м. Одеси. В подальшому ніяких рішень про внесення змін до Генерального плану м. Одеси не виносилось.

Однак, рішенням №6489-VI Одеської міської ради від 25.03.2015 року було затверджено Генеральний план м. Одеси, який суттєво відрізняється від проекту Генерального плану, який виносився на громадські слухання. В затверджений генеральний план м. Одеси у графічну частину було внесено зміни, де територію вищезазначеного мікрорайону віднесено до багатоквартирної житлової забудови (за рахунок реконструкції території), що суперечить рішенню Виконавчого комітету Одеської міської №188 від 20.03.2008 року та доопрацьованого проекту Генерального плану ДНДІ «Діпромісто», затвердженого Міністерством регіонального розвитку в 2013 році.

Позивачами зазначено, що Детальним планом фактично змінено Генеральний план міста Одеси, категорію і цільове призначення земельної території, а саме передбачено будівництво багатоквартирних будинків на землях приватної садибної забудови. Тобто, на думку позивачів, прийнятий Генеральний план по суті позбавив власників земельних ділянок права власності на них. А отже, рішення Одеської міської ради №451-VIІ від 16.03.2016 року «Про затвердження детального плану території мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса», яким передбачено таке будівництво, є протиправним, з огляду на що позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2016 року було відкрито провадження в адміністративний справі №520/11333/16-а за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, визнання рішення недійсним та його скасування.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.06.2018 року адміністративну справу №520/11333/16-а було передано за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду, адміністративна справа №520/11333/16-а була передана на розгляд судді Балан Я.В.

Ухвалою суду від 07.08.2018 року (т. 2 а.с. 213) було прийнято до провадження справу №520/11333/16-а та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

29.10.2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов уточнений адміністративний позов (т. 3 а.с. 77-84) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому позивачі в остаточній редакції позовних вимог просили суд:

- визнати протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 року «Про затвердження Генерального плану міста Одеси»;

- зобов`язати Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради внести зміни до графічної частини Генерального плану м. Одеси, якими віднести територію мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса до території одноквартирної (садибної) забудови;

- зобов`язати Одеську міську раду, затвердити зміни до графічної частини Генерального плану м. Одеси, якими віднести територію мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса до території одноквартирної (садибної) забудови;

- визнати протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №451-VIІ від 16.03.2016 року «Про затвердження детального плану території мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса».

Ухвалою суду від 19.11.2018 року (т. 4 а.с. 36-41) було частково задоволено клопотання відповідача та адміністративний позов в частині визнання протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 року «Про затвердження Генерального плану міста Одеси» було залишено без розгляду через пропуск позивачами строку звернення до адміністративного суду.

Позивачем було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 19.11.2018 року про залишення без розгляду адміністративного позову в частині визнання протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 року «Про затвердження Генерального плану міста Одеси».

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 року (т. 8 а.с. 208-211) по справі №520/11333/16-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24.09.2020 року (т. 9 а.с. 56-60) по справі №520/11333/16-а касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 року в частині залишення без розгляду позовних вимог про визнання протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 року «Про затвердження Генерального плану міста Одеси» скасовано, а справу в цій частині позовних вимог направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. В решті ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 року залишено без змін.

Верховним Судом у постанові від 24.09.2020 року було зазначено, що рішення Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 «Про затвердження Генерального плану міста Одеси» за своєю правовою природою є нормативно-правовим актом.

Таким чином на позовну вимогу про визнання протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 «Про затвердження Генерального плану міста Одеси» розповсюджується особливий порядок адміністративного провадження, який встановлено статтею 264 КАС України.

Оскільки рішення Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 «Про затвердження Генерального плану міста Одеси» на момент розгляду справи було чинним, то і підстав для застосування наслідків спливу строків звернення до суду щодо цієї вимоги не вбачається.

Враховуючи, що в іншій частині рішення судів попередніх інстанцій не були предметом касаційного оскарження, а тому за правилами частини 1 статті 341 КАС України, в цій частині рішення судів у справі №520/11333/16-а Верховним Судом у постанові від 24.09.2020 року не переглядались.

Згідно положень частини 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Адміністративна справа №520/11333/16-а (провадження П/420/10503/20) надійшла з Верховного Суду до Одеського окружного адміністративного суду 08.10.2020 року.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.10.2020 року, адміністративну справу №520/11333/16-а (провадження П/420/10503/20) було передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 13.10.2020 року (т. 9 а.с. 62-64) адміністративний позов у частині визнання протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 року «Про затвердження Генерального плану міста Одеси» було прийнято до провадження та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Зобов`язано Одеську міську раду опублікувати оголошення про оскарження рішення Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 року «Про затвердження Генерального плану міста Одеси» у виданні, в якому цей акт був офіційно оприлюднений.

Одеською міською радою вимоги ухвали від 13.10.2020 року було виконано 23.10.2020 року (т. 9 а.с. 91).

Ухвалою суду від 26.01.2021 року (т. 9 а.с. 161-163) розгляд справи №520/11333/16-а (провадження П/420/10503/20) було зупинено до вирішення Верховним Судом у касаційному порядку справи №520/11333/16-а (№П/420/30646/23) на підставі п.3 ч.1 ст.236 КАС України.

Рішенням суду від 18.12.2018 року було відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в частині позовних вимог про зобов`язання Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради внести зміни до графічної частини Генерального плану м. Одеси, якими віднести територію мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса до території одноквартирної (садибної) забудови; зобов`язання Одеської міської ради затвердити зміни до графічної частини Генерального плану м. Одеси, якими віднести територію мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса до території одноквартирної (садибної) забудови; визнання протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №451-VIІ від 16.03.2016 року «Про затвердження детального плану території мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса» (т. 5 а.с. 167-176).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року було залишено без змін (т. 5 а.с. 258-266).

Постановою Верховного Суду від 03.10.2023 року (т. 6 а.с. 107-113) було задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховним Судом у постанові від 03.10.2023 року зазначено, що суди першої та апеляційної інстанцій, перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність критеріям визначеним частиною третьою статті 2 КАС України, не взяли до уваги, що оскаржуване рішення відноситься до нормативно-правових актів, що має значення для визначення порядку розгляду адміністративної справи, та не розглянули справу відповідно до приписів статті 264 КАС України.

За таких обставин, враховуючи сформовану Верховним Судом практику щодо застосування статті 264 КАС України, касаційну скаргу задоволено частково, скасовано рішення судів попередніх інстанцій та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, Верховний Суд у постанові не оцінював доводи касаційної скарги, та зазначив у постанові, що під час нового розгляду справи суди мають взяти до уваги викладені у цій постанові висновки, виконати вимоги статті 264 КАС України та прийняти законні і обґрунтовані рішення з урахуванням особливостей провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів.

Адміністративна справа №520/11333/16-а (провадження №П/420/30646/23) надійшла з Верховного Суду до Одеського окружного адміністративного суду 25.10.2023 року.

Відповідно до розпорядження Одеського окружного адміністративного суду №686 від 26.10.2023 року та за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, адміністративну справу №520/11333/16-а (провадження №П/420/30646/23) було передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Білостоцькому О.В.

Ухвалою суду від 31.10.2023 року було прийнято до розгляду адміністративну справу №520/11333/16-а (провадження №П/420/30646/23) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в частині позовних вимог про: зобов`язання Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради внести зміни до графічної частини Генерального плану м. Одеси, якими віднести територію мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса до території одноквартирної (садибної) забудови; зобов`язання Одеської міської ради затвердити зміни до графічної частини Генерального плану м. Одеси, якими віднести територію мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса до території одноквартирної (садибної) забудови; визнання протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №451-VIІ від 16.03.2016 року «Про затвердження детального плану території мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса». Справу було вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання.

20.11.2023 року (під час нового судового розгляду) від представника Одеської міської ради надійшов відзив по справі (т.7 а.с. 3-41), з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що генеральний план населеного пункту як містобудівна документація місцевого рівня є інструментом державного регулювання саме планування територій, яке здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування. Рішення №6489-VІ, яким затверджено Генеральний план міста Одеси, насьогодні є чинним. Після затвердження Генерального плану міста Одеси Одеської міською радою було прийнято рішення від 16.03.2016 року №451-VII «Про затвердження детального плану території мікрорайону «Д» жилого району IV-5 «Південний» у м. Одесі» (далі - Рішення №451-VII), яким затверджено детальний план території мікрорайону «Д» жилого району IV-5 «Південний» у м. Одесі (далі - ДПТ). Відповідач зазначив, що зміст регулювання у генеральному плані населеного пункту, плані зонування та детальному плані території спрямований на об`єкт, яким є територія, а не на суб`єкти. Таким чином, ані план зонування території, ані генеральний план населеного пункту, ані детальний план території безпосередньо не визначають цільове призначення земельної ділянки, не змінюють його та не встановлюють жодного статусу земельної ділянки, а лише визначають принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту, умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон та визначають планувальну організацію і розвиток частини території відповідно.

Також у відзиві зазначено, що планування територій м. Одеси, що, в тому числі, передбачає вирішення питань розробки та затвердження генерального плану міста Одеси, плану зонування території та детальних планів територій в межах м. Одеси, чинним законодавством віднесено до компетенції Одеської міської ради та її виконавчих органів, на які законом фактично покладено обов`язок щодо реалізації регулювання планування територій. Тобто, сам по собі факт необхідності розроблення та затвердження генерального плану міста, плану зонування території та детального плану території не може заперечуватись будь-ким, адже вимога їх розроблення та затвердження прямо визначена у законодавстві та виконання такої вимоги покладено на міську раду. Крім того, чинним законодавством України не встановлено вимог щодо необхідності узгодження прийняття рішення про затвердження генерального плану міста та рішення про затвердження детального плану території з будь-ким, зокрема, із власниками об`єктів нерухомого майна, в тому числі земельних ділянок, розташованих в межах відповідної території. Водночас позивачі, вказуючи на порушення міською радою їх прав, не зазначають, яку саме норму чинного законодавства порушила міська рада, прийнявши такі рішення, що фактично зводиться до реалізації функції з організації планування території міста.

29.11.2023 року, 17.01.2024 року (відкладено судове засідання) та 28.02.2024 року були проведені підготовчі судові засідання, в яких ОСОБА_1 та представник Одеської міської ради висловили власні правові позиції по суті спірних правовідносин. Інші учасники справи до підготовчих судових засідань не з`явились, повідомлялись про дату та час підготовчих судових засідань належним чином та своєчасно. Від другого позивача та третіх осіб надходили клопотання про проведення судових засідань за їх відсутності (т. 6 а.с. 135-138, т.7 а.с. 47, 78, 122).

28.02.2024 року ухвалою суду (т. 7 а.с. 42-44, 62-64) було задоволено клопотання ОСОБА_1 та об`єднано в одне провадження адміністративну справу №520/11333/16-а за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії (номер провадження П/420/30646/23, головуючий у справі суддя Білостоцький О.В.) та адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та нечинним рішення (номер провадження П/420/10503/20, головуючий у справі суддя Балан Я.В.). Об`єднаній адміністративній справі присвоєно №520/11333/16-а (номер провадження П/420/30646/23).

Зобов`язано Одеську міську раду опублікувати оголошення про оскарження рішень Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 року «Про затвердження Генерального плану міста Одеси»; №451-VIІ від 16.03.2016 року «Про затвердження детального плану території мікрорайону «Д» » житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса» у виданні, в якому ці акти були або мали бути офіційно оприлюднені.

Одеською міською радою вимоги ухвали від 28.02.2024 року було виконано 14.03.2024 року (т. 7 а.с. 74-77).

27.03.2024 року було також було проведено підготовче судове засідання по справі, в якому ОСОБА_1 та представник Одеської міської ради висловили власні правові позиції по суті спірних правовідносин та надали пояснення по обставинам справи. Інші учасники справи до підготовчих судових засідань не з`являлись, повідомлялись про дату та час підготовчих судових засідань належним чином та своєчасно. Від другого позивача повторно надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутність (т.7 а.с.78).

Ухвалою суду від 27.03.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

30.04.2024 року та 29.05.2024 року судові засідання по справі було відкладено на інші дати за клопотанням позивача ОСОБА_1 з посиланням на стан здоров`я.

03.07.2024 року та 04.07.2024 року були проведені судові засідання по справі, в яких представник Одеської міської ради заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Позивачі та треті особи до судових засідань повторно не з`явились, були повідомлені про дати та час проведення засідань належним чином та своєчасно, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд під час розгляду справи по суті встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником садового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та державним актом на право власності на земельну ділянку (т. 1 а.с. 9-11).

ОСОБА_2 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно (т. 1 а.с. 14).

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №188 від 20.03.2008 року було затверджено рішення «Про доопрацювання проекту Генерального плану міста Одеси», згідно якого було вирішено, зокрема, пунктом 1 рішення розробнику проекту Генерального плану міста Одеси ДНДІ «Діпромісто» - доопрацювати проект Генерального плану міста, а саме: передбачити збереження житлової забудови районів приватного сектору Великого Фонтану, Чубаївки, Дмитрівки, житлового масиву Таїрова, району вул. Комарова та вул. Світанку, Ближніх млинів та інших, які передбачались до реконструкції попереднім Генеральним планом міста. Розміщення нової багатоповерхової житлової та громадської забудови передбачити переважно за рахунок реконструкції кварталів та мікрорайонів застарілої багатоквартирної житлової забудови, території непрацюючих промислових та комунальних підприємств тощо (т. 5 а.с. 37).

23.05.2015 року Одеською міською радою було прийняте рішення №6489-VI «Про затвердження Генерального плану м. Одеси» (далі - рішення №6489-VI), яким затверджено Генеральний план м. Одеси, розроблений державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя». Вказаним рішенням встановлено, що містобудівна документація з планування територій м. Одеси, розроблена та затверджена до набрання чинності цим рішенням, діє в частині, що не суперечить Генеральному плану м. Одеси, затвердженому згідно із пунктом 1 цього рішення. Крім того, згідно зазначеного рішення №6489-VI Виконавчому комітету Одеської міської ради необхідно протягом 2015 року привести власні рішення у відповідність з цим рішенням та Генеральним планом м. Одеси; внести Одеській міській раді пропозиції щодо приведення її рішень у відповідність до цього рішення та Генерального плану м. Одеси; вжити заходів щодо розроблення містобудівної документації з реалізації та уточнення положень Генерального плану м. Одеси; контроль за виконанням цього рішення покладено на постійну комісію з планування забудови територій та архітектури (т. 2 а.с. 3-6, т. 3 а.с. 132).

Рішенням Одеської міської ради №6009-VI від 24.12.2014 року було вирішено розробити детальний план території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі (т. 3 а.с. 141).

22.02.2016 року позивачам стало відомо про проведення 17.02.2016 року по 02.03.2016 року громадських слухань до проекту «Детальний план території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі», який знаходиться в межах вулиць Вільямса, Тролейбусна, Трамвайна, пров. Трамвайний (тобто на території, де у позивачів знаходиться нерухоме майно).

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 звернувся з пропозицією (зауваженням) від 02.03.2016 року до заступника начальника управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про необхідність утворення погоджувальної комісії щодо погодження спірних питань по врахуванню інтересів жителів, власників та користувачів земельних ділянок, домоволодінь території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м.Одесі, а також про необхідність забезпечити включення до складу комісії представників згідно Протоколу зборів громади мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м.Одесі, який знаходиться в межах вулиць Вільямса, Тролейбусна, Трамвайна, пров. Трамвайний. У вказаній заяві було окремо зазначено, що при розробленні Детального плану забудови не було взято до уваги те, що власниками та користувачами земельних ділянок є громадяни, які проживають на території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі, який знаходиться в межах вулиць Вільямса, Тролейбусна, Трамвайна, пров. Трамвайний, а тому ці земельні ділянки не повинні входити до детального плану забудови території (т.1 а.с.15-17).

До вищезазначеної пропозиції (зауваження) від 02.03.2016 року було додано Протокол №1 загальних зборів членів територіальної громади власників та користувачів земельних ділянок і домоволодінь території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі, який знаходиться в межах вулиць Вільямса, Тролейбусна, Трамвайна, пров. Трамвайний (т.1 а.с.18-25).

Листом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-13/104/о від 11.03.2016 року (т.1 а.с.26-32), позивачі були повідомлені, що в Генеральному плані м. Одеси, затвердженого рішенням №6489-VI, територія, на якій розташована малоповерхова садибна забудова (вул. Трамвайна, пер. Трамвайний, вул. Тролейбусна, вул. Академіка Віль`ямса), визначена як багатоквартирна житлова забудова за рахунок реконструкції території на етапі реалізації 15-20 років. Детальний план території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі розроблено на підставі рішення Одеської міської ради №6009-VI від 24.12.2014 року, та у відповідності п.1 ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VІ від 17.02.2011 року уточнює положення Генерального плану населеного пункту, визначаючи планувальну організацію та розвиток частини міста. У детальному плані на території існуючої малоповерхової жилої забудови передбачається розмістити загальноосвітню школу та дитячий сад-ясла у строк на віддалену перспективу. Крім того, розміщення об`єктів соціального призначення (школа, дитячий садок) на території, що примикає до вул. Трамвайна та Тролейбусна, було раніше передбачено згідно наступної документації:

- проект детального планування мікрорайонів «А» та «Д» житлового району VI-5 «Південний» у м. Одесі, розроблений Одеською філією «Гипроград» (1985 року);

- проект забудови мікрорайону «Д» житлового району «Південний» у м. Одесі, розроблений Одеською філією «Гипроград» (1988 року);

- коригування проекту забудови мікрорайону «Д» житлового району «Південний» у м. Одесі, розроблений Одеською філією «Гипроград» (2004 року);

- коригування проекту забудови мікрорайону «Д» житлового району «Південний» у м. Одесі, розроблений Одеською філією «Гипроград» (2006 року).

У листі Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-13/104/о від 11.03.2016 року також зазначено, що враховуючи положення чинного генерального плану, який є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, зауваження ОСОБА_1 не можуть бути враховані у проекті ДПТ мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» у м. Одесі, та підстав для створення погоджувальної комісії не вбачається. Додатково у листі зазначено, що згідно п. 2 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна функціонального призначення території не спричиняє припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані у власність або користування до встановлення нового функціонального призначення території. Крім того, затвердження даного ДПТ не передбачає припинення права власності на землю під забудову відповідно до положень проекту ДПТ. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі та в порядку, встановлених законом, за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

Позивачі з цього приводу зауважили, що з тексту листа Управління від 11.03.2016 року та його додатків їм стало відомо про те, що затверджений рішенням №6489-VI Генеральний план м. Одеси суттєво відрізняється від того Генерального плану, що виносився на громадські слухання. Після детального вивчення наданих додатків та збирання інформації щодо затвердженого Генерального плану м. Одеси позивачам стало відомо, що графічна частина Генерального плану відрізняється від приписів розділу «Основні положення» Генерального плану, а саме: згідно рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №188 від 20.03.2008 року, а також пункту 2.4 ч.2 розділу «Основні положення» Генерального плану, території існуючої житлової забудови районів приватного сектору Великого Фонтану, Чубаївки, Дмитрівки, житлового масиву Таїрова, району вул. Світанку, Ближніх Млинів та інших, які передбачалися до реконструкції попереднім Генеральним планом м. Одеси - зберігаються, про що наголошували на громадських слуханнях, а у графічній частині Генерального плану м. Одеси зазначено, що вищевказані мікрорайони навпаки віднесено до багатоквартирної житлової забудови, що, у свою чергу, не обговорювалось на громадських слуханнях щодо розробки та затвердження Генерального плану м. Одеси.

16.03.2016 року Одеською міською радою було прийняте рішення №451-VIІ «Про затвердження детального плану території мікрорайону «Д» жилого району ІV 5 «Південний» у м. Одесі» (далі - ДПТ), в якому зазначено, що на підставі рішення Одеської міської ради від 24.12.2014 року №6009-VI розроблений детальний план території мікрорайону «Д» жилого району IV - 5 «Південний» у м. Одесі. Детальний план території погоджено органами держнагляду, на засіданні архітектурно-містобудівної ради при управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради 11.03.2016 року та на громадських слуханнях 17 лютого - 02 березня 2016 року відповідно до законодавства. Враховуючи викладене, Одеська міська рада затвердила детальний план території мікрорайону «Д» жилого району ІV 5 «Південний» у м. Одесі (т.3 а.с.141-146).

Пізніше, на ім`я міського голови м. Одеси представниками громади мікрорайону «Д» житлового району «Південний» у м. Одесі 21.03.2016 року було направлено колективну заяву про внесення змін до Генерального плану м. Одеси та скасування рішення Одеської міської ради від 16.03.2016 року про затвердження Детального плану території мікрорайону «Д» житлового району «Південний» у м. Одесі. У заяві було зазначено про невідповідність Генерального плану м. Одеси, затвердженого рішенням №6489-VI, до того Генерального плану, що виносився на громадські слухання. Окремо зазначено, що мешканці, що проживають на території вул. Тролейбусна та пров. Трамвайний у м. Одесі, були присутні на сесії 16.03.2016 року, де висловили своє негативне ставлення до затвердження Детального плану території мікрорайону «Д» житлового району «Південний» у м. Одесі (т.1 а.с.42).

Листом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-13/103ог/4 від 12.07.2016 року було зазначено, що інформація щодо громадських слухань, а також матеріали проекту детального плану території мікрорайону «Д» жилого району ІV 5 «Південний» у м. Одесі, були оприлюднені 17.02.2016 року відповідно до законодавства на офіційному сайті Одеської міської ради, в газеті «Одеській вісник» та загально-доступному приміщенні Київської районної адміністрації Одеської міської ради. Оприлюднення вказаного проекту ДПТ є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування - Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради. У строки, визначені для проведення процедури громадських слухань (з 17 січня по березень 2016 року) до Управління надійшли відповідні звернення, на які надано обґрунтовані відповіді. З огляду на зазначене, порушень законодавства при проведенні процедури громадських слухань щодо врахування інтересів під час розроблення проекту детального плану мікрорайону «Д» жилого району ІV 5 «Південний» у м. Одесі та підстав для утворення погоджувальної комісії по зазначеному ДПТ не вбачається. Також у листі №01-13/103ог/4 від 12.07.2016 року зазначено, що затвердження даного ДПТ не передбачає припинення права власності під забудову відповідно до положень проекту ДПТ. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі в порядку, встановленому законом, за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості (т.1 а.с.44-45).

На думку позивачів, Генеральним планом м. Одеси, затвердженим рішенням Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 року, а також Детальним планом території мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса, затвердженого рішенням Одеської міської ради №451-VIІ від 16.03.2016 року фактично змінено категорію і цільове призначення земельної території, а саме, передбачено будівництво багатоквартирних будинків на землях приватної садибної забудови. Тобто, вищевказані рішення по суті позбавили власників земельних ділянок права власності на них, що змусило позивачів звернутися до суду з адміністративним позовом.

За ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України), достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 75 КАС України), а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 ч. 2 КАС України).

Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень регламентовані статтею 264 КАС України.

Правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо, зокрема, законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів органів місцевого самоврядування.

Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності. У разі відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження нормативно-правового акта суд зобов`язує відповідача опублікувати оголошення про це у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений. Оголошення повинно містити вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи. Оголошення має бути опубліковано не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання, а у випадку, визначеному частиною десятою цієї статті, - у строк, визначений судом. Якщо оголошення опубліковано своєчасно, вважається, що всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи. Скарги на судові рішення в цій справі заінтересованих осіб, якщо вони не брали участі у справі, залишаються без розгляду.

Адміністративна справа щодо оскарження нормативно-правових актів вирішується за правилами загального позовного провадження.

Рішення суду у справах щодо оскарження нормативно-правових актів оскаржується у загальному порядку.

Розглянувши справу в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, заслухавши у судових засіданнях пояснення сторін по справі, дослідивши адміністративний позов, відзив, додаткові письмові пояснення учасників справи та інші надані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів врегульовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 року (далі Закон №3038-VI) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно ст.1 Закону №3038-VI визначено, що генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;

детальний план території - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території;

план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон;

містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону №3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Згідно ч.2 ст. 17 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради (ч.5 ст. 17 Закону №3038-VI).

За ч.6 ст. 17 Закону №3038-VI рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Процедура розроблення генерального плану виконавчими органами сільських, селищних і міських рад, Київської та Севастопольської міські державні адміністрації закріплені у ч.7 ст. 17 Закону №3038-VI.

Відповідно до ч.10 ст. 17 Закону №3038-VI генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання.

За ч.12 ст. 17 Закону №3038-VI експертизі містобудівної документації на місцевому рівні підлягають виключно генеральні плани міст. Порядок проведення експертизи визначається Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи вищезазначене, генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації, який розробляється на підставі висновків фахівців в різних галузях життєдіяльності, проходить експертизу та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахування державних інтересів.

За ч.1 ст. 18 Закону №3038-VI план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону №3038-VI план зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

План зонування території затверджується на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання (ч.8 ст. 18 Закону №3038-VI).

Крім того, за ч.1 ст. 19 Закону №3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Відповідно до ч.4 ст. 19 Закону №3038-VI детальний план території визначає, зокрема, функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

За п. 9 ст. 19 Закону №3038-VI детальний план не підлягає експертизі.

Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території (п. 10 ст. 19 Закону №3038-VI).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №290 від 16.11.2011 року було затверджено Порядок розроблення містобудівної документації (далі Порядок), згідно п. 4.8 якого детальний план території розробляється для територій житлових районів, мікрорайонів, кварталів нової забудови, комплексної реконструкції кварталів, мікрорайонів застарілого житлового фонду, територій виробничої, реакційної та іншої забудови. Послідовність розроблення та площі територій, для яких розробляється детальні плани, визначає відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури відповідно до генерального плану населеного пункту.

Згідно п.4.12 Порядку детальний план території, яка розташована в межах населеного пункту, розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, а за відсутності затвердженого в установленому порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою протягом 30 днів з дня його подання.

Враховуючи вищезазначені приписи, суд доходить висновку, що детальний план території для територій житлових районів, мікрорайонів має відповідати Генеральному плану населеного пункту, розроблятися на основі такого плану та деталізувати його положення.

Як було встановлено судом за час розгляду справи, згідно Генерального плану міста Одеси, затвердженого рішенням Одеської міської ради №6489-VI, територія мікрорайону «Д» житлового району ІV 5 «Південний» у м. Одесі визначена як багатоквартирна житлова забудова.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.03.2012 року №107 були затверджені Державні будівельні норми (далі ДБН) Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території» (далі - ДБН Б.1.1-14:2012), які згідно п.1 встановлюють вимоги до складу та змісту детального плану території. Ці норми призначені для застосування органами державної влади, місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами незалежно від форм власності та господарювання при розробленні детальних планів територій.

Відповідно до п. 4.1 ДБН Б.1.1-14:2012 детальний план розробляється з метою, зокрема, уточнення у більш крупному масштабі положень генерального плану населеного пункту, схеми планування території району; уточнення планувальної структури і функціонального призначення території, просторової композиції, параметрів забудови та ландшафтної організації частини території населеного пункту або території за його межами; визначення функціонального призначення та параметрів забудови окремої земельної ділянки за межами населеного пункту з метою розміщення об`єкта будівництва; визначення всіх планувальних обмежень використання території згідно з державними будівельними нормами та санітарно-гігієнічними нормами.

Згідно п.4.2 ДБН Б.1.1-14:2012 детальний план розробляється, зокрема, на структурно-планувальні елементи території населеного пункту, які мають цілісний планувальний характер, - на основі затвердженого генерального плану цього населеного пункту відповідно до чинного законодавства, плану зонування (за наявності) з використанням матеріалів містобудівного та земельного кадастрів.

Аналізуючи вищезазначені нормативні приписи, генеральний план населеного пункту та детальний план території є видами містобудівної документації, де генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, а детальний план території розробляється на підставі генерального плану території та має відповідати останньому.

За час розгляду справи судом встановлено, що в матеріалах справи наявний висновок Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №07/16 щодо проекту «Детального плану території мікрорайону «Д» житлового району ІV 5 «Південний» у м. Одесі», який був розглянутий на засіданні архітектурно-містобудівної ради при Управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради, яке відбулося 11.03.2016 року (протокол №3) (т. 4 а.с. 136-146, 147-209). У зазначеному висновку було вказано, що в проекті ДПТ розглядалась можливість закінчення формування забудови мікрорайону «Д» у межах Люстдорфської дороги, АДРЕСА_3 за рахунок реконструкції території: знесення малоцінної індивідуальної житлової та садової забудови, самовільно збудованих господарських будівель, об`єктів громадського призначення, освоєння територій, вільних від забудови, що дозволить більш раціонально використовувати дану територію (т. 4 а.с.138). Проектом ДПТ передбачено на 1-му етапі та на розрахунковий строк реалізації проектних рішень збереження без їх змін меж земельних ділянок, на які наявні правоустановчі документи на землекористування або які знаходяться на стадії їх оформлення. Архітектурно-планувальними рішеннями проекту ДПТ на 1-му етапі передбачено будівництво: двох 2-секційних 16-ти поверхових житлових будинків з вбудованими громадськими приміщеннями (№№ 143, 152 Генерального плану), одного 2-секційного 10-поверхового житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями (№150 Генерального плану), 2-х поверхового дитячого садка-ясел на 6 груп (№147 Генерального плану). На розрахунковий період передбачено будівництво: 2-х поверхового дитячого садка-ясел на 18 груп (№148 Генерального плану), 3 поверхової будівлі середньої загальноосвітньої школи на 40 класів (№144 Генерального плану), нових ТП, котельних та пожежних резервуарів. При цьому, у висновку окремо зазначено, що прийняті проектні рішення не суперечать основним положенням Генерального плану міста.

Щодо вимоги позивачів про визнання протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 року «Про затвердження Генерального плану міста Одеси», а також зобов`язання Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради внести зміни до графічної частини Генерального плану м. Одеси, якими віднести територію мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса до території одноквартирної (садибної) забудови та зобов`язання ОМР затвердити відповідні зміни до графічної частини Генерального плану м. Одеси, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом вище, згідно ст. 17 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради для його подальшого затвердження.

Тобто, Генеральний план населеного пункту є містобудівною документацією місцевого рівня, який є інструментом державного регулювання планування територій органів місцевого самоврядування. 23.05.2015 року Одеською міською радою було прийняте рішення №6489-VI «Про затвердження Генерального плану м. Одеси». На основі Генерального плану м. Одеси було також розроблено та затверджено Детальний план території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі та План зонування території (зонінг) міста Одеси.

З приводу позовних вимог в зазначеній частині суд погоджується з твердженням представника Одеської міської ради, що зміст регулювання правовідносин у Генеральному плані м. Одеси, Детальному плані території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі та Плані зонування території (зонінг) міста Одеси був направлений на об`єкт, яким є територія населеного пункту, а не суб`єкти, які мають відношення до такої території. Тобто, вищезазначена містобудівна документація (зокрема, Генеральний план міста Одеси та Детальний план території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі) не визначає цільове призначення земельних ділянок, не відносять земельні ділянки до певних категорій та видів земель чи відповідних територій, не включають земельні ділянки до меж відповідних територій, не визначають та не встановлюють жодного статусу земельної ділянки, а згідно із приписами Закону №3038-VI визначають принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту, умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон та визначають планувальну організацію і розвиток частини території в інтересах відповідної територіальної громади з урахування державних інтересів.

Крім того, зміна функціонального призначення території не спричиняє припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані у власність або користування до встановлення нового функціонального призначення території. Крім того, затвердження Генерального плану та Детального плану території не передбачає припинення права власності на землю під забудову відповідно до положень проекту такого плану.

З цього приводу суд критично ставиться до твердження сторони позивачів відносного того, що в подальшому до них може бути застосований Детальний план території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі для примусового вилучення та позбавлення їх приватної власності, оскільки це не передбачено ні Генеральним планом міста Одеси, ні Детальним планом території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі.

Також, згідно сформованої правової позиції, викладеної у постанові Вищого адміністративного суду України від 28.03.2017 року по справі №522/14346/15-а, Генеральним планом міста лише визначається довгострокова стратегія планування та забудови території населеного пункту, а не конкретні будівельні рішення.

Оскаржуваним рішенням Ради від 25.03.2015 №6489-VI не змінювалось цільове призначення спірних земельних ділянок.

У постанові Верховного Суду від 02.07.2024 року по справі №380/5886/22 зауважено, що Верховний Суд у постановах від 02.12.2021 року по справі №640/23893/19 та від 13.04.2022 року по справі №826/1754/18 вже звертав увагу на той факт, що «цільове призначення земельної ділянки (категорія земель та певний вид використання земельної ділянки в межах відповідної категорії земель)» в розумінні Земельного кодексу України та «функціональне призначення території» в розумінні Генерального плану м. Києва, як містобудівної документації, розробленої відповідно до містобудівного законодавства та державних будівельних норм, не є тотожними і однорідними поняттями в регулюванні земельних правовідносин, оскільки в межах певної функціональної території міста Києва, визначеної містобудівною документацією, зокрема Генеральним планом м. Києва, можуть бути різні цільові призначення земельних ділянок. Цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку. Отже, кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Так, земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення. Крім того, Генеральним планом визначається планувальна довгострокова стратегія розвитку міста, однак положення закону не містять чіткого визначення поняття та змісту функціонального призначення території.

За ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд також погоджується із твердженням представника Одеської міської ради відносного того, що сам по собі факт необхідності розроблення та затвердження Генерального плану міста Одеси та детального плану території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі не може заперечуватись будь-ким, адже вимога розроблення та затвердження містобудівної документації прямо визначена законом та виконання такої вимоги покладено, в даному випадку, на Одеську міську раду. Крім того, планування території здійснюється стосовно цілого міста, кварталу, району, мікрорайону, а не щодо окремих об`єктів нерухомого майна, земельних ділянок, у зв`язку з чим приналежність окремих об`єктів нерухомості, земельних ділянок певним особам жодним чином не спростовує потребу у плануванні відповідної території в цілому.

Суд також критично ставиться до посилань сторони позивача на те, що графічна частина Генерального плану відрізняється від приписів розділу «Основні положення» Генерального плану, оскільки, відповідно до Генерального плану міста Одеси, затвердженого рішенням №6489-VI, територія, на якій розташована малоповерхова садибна забудова (вул. Трамвайна, пров. Трамвайний, вул. Тролейбусна, вул. Академіка Вільямса), визначена як багатоквартирна житлова забудова за рахунок реконструкції території на етапі реалізації 15-20 років. Суд погоджується з твердженням відповідача, що з наведених позивачами положень розділу «Основні положення» Генерального плану міста Одеси не вбачається, що йдеться саме про території, що знаходяться в межах території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі. Детальним планом території, затвердженим рішенням №451-VII, вищенаведена територія згідно із функціональним зонуванням території віднесена до змішаної багатоквартирної забудови та громадської забудови. При цьому, згідно Пояснювальної записки до ДПТ, розроблена схема функціонального зонування території дає лише орієнтовний перелік допустимих видів використання і забудови земельних ділянок в межах певних зон на розрахунковий період генерального плану. Вищезазначене підтверджується листом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 11.03.2016 року №01-13/104/о.

Аналізуючи вищенаведені обставини суд зазначає, що за час розгляду справи позивачами не було наведено законодавчих норм, які було порушено міською радою при прийнятті оскаржуваних рішень, а також їх невідповідності правовим актам вищої юридичної сили, не було зазначено про порушення їх прав та охоронюваних законом інтересів затвердженням Генерального плану міста Одеси та Детального плану території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі на момент звернення із позовом до суду. Крім того позивачами не було доведено, що затверджена вищевказана містобудівна документація наразі впливає на зміну або припинення їх права власності на земельні ділянки та об`єкти нерухомості, які знаходяться в межах мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі. Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 року «Про затвердження Генерального плану міста Одеси».

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що Детальний план території мікрорайону «Д» житлового району ІV 5 «Південний» у м. Одесі відповідає Генеральному плану міста Одеси, а тому підстави для визнання протиправним та нечинним рішення Одеської міської ради №451-VIІ від 16.03.2016 року «Про затвердження детального плану території мікрорайону «Д» житлового району IV 5 «Південний» у м. Одеса» також відсутні.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на рішення Одеської міської ради №6009-VI від 24.12.2014 року, оскільки воно не є предметом даного спору і вичерпало свою дію при прийнятті Одеською міською радою рішення №451-VIІ від 16.03.2016 року «Про затвердження детального плану території мікрорайону «Д» житлового району IV - 5 «Південний» у м. Одеса».

Щодо посилань сторони позивача на той факт, що громадські слухання щодо затвердження Детального плану території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі були проведені із порушенням процедури, суд зазначає наступне.

Учасниками справи не заперечується що в газеті «Одеський вісник» було опубліковано оголошення про проведення у період з 17.02.2016 по 02.03.2016 громадських слухань до проекту «Детальний план території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі».

Згідно ст. 21 Закону №3038-VI громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

Пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань.

Порядок проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні затверджено постановою Кабінету Міністрів України №555 від 25.05.2011 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2022 року № 1196) (далі Порядок №555), який визначає механізм проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні: комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад (далі - комплексні плани), генеральних планів населених пунктів, а також детальних планів територій у межах та за межами населених пунктів.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України 25.05.2011 року №555 пропозиції та зауваження щодо містобудівної документації можуть подавати: повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на проектованій території; юридичні особи, об`єкти нерухомості яких розташовані в межах території, що розглядається; власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на проектованої території та на суміжних з нею ділянках; представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на територію, що розглядається; народні депутати України, депутати Одеської міської ради.

Суд погоджується з твердженням представника Одеської міської ради про те, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком №555 не передбачено процедури обговорення та затвердження містобудівної документації шляхом проведення загальних зібрань під час проведення громадських слухань. При цьому такі громадські обговорення фактично проводились шляхом отримання пропозицій від зацікавлених осіб та надання відповіді на них (т. 4 а.с. 119-135).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачі (серед інших зацікавлених осіб) використали своє право на участь у громадських обговореннях шляхом звернення 24.02.2016 року та 02.03.2016 року з листами до заступника начальника управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, в яких містилися пропозиції та зауваженнями стосовно проекту «Детальний план території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі», на які отримали відповідь - лист Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-13/104/о від 11.03.2016р.

Щодо відмови у задоволенні заявленого клопотання про утворення погоджувальної комісії щодо погодження спірних питань по врахуванню інтересів жителів, власників та користувачів земельних ділянок, домоволодінь території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі, із забезпеченням включення до складу комісії представників житлового району згідно протоколу зборів громади, то суд зазначає, що Постановою КМУ №555 передбачено право органу місцевого самоврядування на утворення погоджувальної комісії, а не його обов`язок.

Також, в обґрунтування порушення порядку проведення громадських слухань щодо обговорення детального плану території мікрорайону «Д» житлового району IV - 5 «Південний» у м.Одеса позивачі зазначили, що листом від 25.03.2016 Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради проінформувало про проведення зустрічі для обговорення питань щодо детального плану 24.03.2016 о 15:00 год., тобто після запланованої дати зустрічі.

Суд з цього приводу зазначає, що вказана обставина не є підставою для висновку про порушення відповідачами порядку проведення громадських слухань, оскільки, як зазначалось вище, в опублікованому повідомленні в газеті «Одеський вісник» зазначено строк проведення громадських слухань до проекту «Детальний план території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м. Одесі» з 17.02.2016 року по 02.03.2016 року.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про реалізацію позивачами свого права на участь у проведених громадських слуханнях та у вирішенні питань місцевого значення, а тому не вбачає порушень у процедурі проведення громадських слухань 17.02.2016 року по 02.03.2016 року до проекту «Детальний план території мікрорайону «Д» житлового району IV-5 «Південний» в м.Одесі».

Інших підстав для визнання протиправними та не чинними рішень Одеської міської ради №6489-VI від 25.03.2015 року «Про затвердження Генерального плану міста Одеси» та №451-VIІ від 16.03.2016р. «Про затвердження детального плану території мікрорайону «Д» житлового району IV - 5 «Південний» у м. Одеса» позивачами не зазначено та судом під час нового розгляду справи не встановлено.

Що стосується похідних позовних вимог зобов`язального характеру суд зазначає, що вони також не підлягають задоволенню, оскільки безпосередньо до повноважень Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, як замовника містобудівної документації, не належить внесення змін до генерального плану населеного пункту щодо віднесення території мікрорайону «Д» житлового району IV - 5 «Південний» у м. Одеса до території одноквартирної (садибної) забудови.

Відповідно до приписів пункту 1.5 Розділу І Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 року №290, повноваження щодо розроблення містобудівної документації або внесення до неї змін відповідно до вимог державних будівельних норм покладено на розробника містобудівної документації, яким в даному випадку є державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя».

За таких умов позовна вимога про зобов`язання Одеської міської ради затвердити зміни до графічної частини Генерального плану м. Одеси, якими віднести територію мікрорайону «Д» житлового району IV - 5 «Південний» у м. Одеса до території одноквартирної (садибної) забудови, також не може бути задоволена.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідачем було доведено правомірність оскаржуваних нормативно-правових актів Одеської міської ради, судом під час нового розгляду справи №520/11333/16-а не вбачається підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Виходячи з необхідності відмови у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для стягнення на користь позивачів судових витрат.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 77, 90, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 264, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ) до Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1), Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради (65082, м. Одеса, вул. Гоголя, 10), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_7 ) про визнання протиправними та нечинними рішень, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 12 липня 2024 року.

Суддя О.В. Білостоцький

.