Справа № 560/10075/24
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до подання позову до Полонської міської ради

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 липня 2024 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову від 10.07.2024 в якій просить: "1. Зупинити дії рішень шістдесят третьої сесії Полонської міської ради УІІІ скликання Шепетівського району Хмельницької області прийнятих на її пленарному засіданні 08.07.2024 року до завершення розгляду даної справи судом та набрання рішенням суду законної сили.".

У заяві пояснив, що 08.07.2024 було проведено пленарне засідання шістдесят третьої сесії Полонської міської ради УІІІ скликання Шепетівського району Хмельницької області на якому прийняті рішення неповноважним складом ради, так як не було кворуму, враховуючи загальну чисельність депутатів - 26 та присутніх -13 депутатів. Вважає, що Полонським міським головою сфальсифіковані результати голосування, адже депутати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вказані як такі, що не брали участі у голосуванні, а насправді були відсутні на пленарному засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Цей інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Тобто, враховується співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії, зокрема, забороною дії рішень ради на час можливого судового розгляду (після подання позову та відкриття провадження у справі).

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд проводить оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заявник подає у суд заяву про забезпечення позову до подання позову, що є його правом (п.1 ч.1 ст.153 КАС України), однак він не вказує конкретно, які рішення ради він має намір оскаржити, не надає цих рішень, і не пояснює, яку шкоду і кому може бути завдано та які негативні наслідки можуть бути спричинені цими рішеннями. Відтак, з урахуванням змісту заяви та наданих до неї доказів, суд немає можливості оцінити обгрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення, зокрема з критеріїв співмірності та адекватності. Крім цього, немає 2-х обов`язкових умов забезпечення: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Цей висновок суду не спростовується недотриманням радою порядку прийняття рішень на що вказує заявник, що може бути предметом судового розгляду у випадку подання відповідного позову, при розгляді якого суд буде встановлювати наявність чи відсутність кворуму при прийнятті рішень радою, і відповідно їх законність.

Відповідно до ч.5 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 10.07.2024 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повне судове рішення складене 11 липня 2024 року

Головуючий суддя А.І. Петричкович