Справа № 520/7159/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 липня 2024 року № 520/7159/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Національної академії Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 у достроковому розірванні контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України, який укладений 10.08.2023 року між ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ, в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та відмови у відрахуванні ОСОБА_1 із числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (за власним бажанням);

- зобов`язати Національну академію Національної гвардії України достроково розірвати контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України, який укладений 10.08.2023 року між ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ, в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та відрахувати ОСОБА_1 із числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (за власним бажанням).

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що відповідачем було вчинено протиправні дії щодо відмови йому у достроковому розірванні контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України, який укладений 10.08.2023 року між ним та Міністерством внутрішніх справ, в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та відмови у відрахуванні ОСОБА_1 із числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (за власним бажанням). Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 28.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому зазначено, що у позовній заяві позивачем вказано, що його примусово зараховано на військову службу за контрактом на посаду курсанта в Національній академії Національної гвардії України, проте жодних доказів таких дій з боку Академії не надав. В той же час представником відповідача зазначено, що жодних заходів застосування до позивача насильства з метою примушення ОСОБА_1 до вступу в Академію або до протиправного невчинення певних дій щодо вступу в Академію всупереч волі позивача, не було. Позивачем перед зарахуванням у списки Академії та підписанням контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній академії Національної гвардії України, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2233-ХІІ та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, передував ряд заходів, які позивач за власної ініціативи здійснив для вступу до Національної академії Національної гвардії України. Перед безпосереднім поданням документів для вступу у лави Національної академії Національної гвардії України, ОСОБА_1 12 червня 2023 подав заяву командиру військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням про надання дозволу на вступ до Національної академії Національної гвардії України. На підставі вказаної заяви, у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримав висновок про направлення на навчання, яким ОСОБА_1 розглянуто на засіданні атестаційної комісії та рекомендовано для направлення для вступу у 2023 році на денну форму навчання до Національної академії Національної гвардії України. В подальшому 24.07.2023 позивач подав заяву до Національної Академії Національної гвардії України з проханням допустити його до участі у конкурсному відборі на навчання за денною формою здобуття освіти ступеня бакалавра. У заяві зазначено те, що при виборі вищого навчального закладу, Національна академія Національної гвардії України була для позивача на першому місці за пріоритетністю. Під час подання вказаної заяви, ОСОБА_1 ознайомлений з Правилами прийому, ліцензією, сертифікатом про акредитацію напряму підготовки, спеціальністю, освітньою програмою. Тобто, ОСОБА_1 заздалегідь мав намір вступати до лав Академії і сам вступ до Академії відокремлений певним проміжком часу. Протягом цього часу Позивач обдумував мету, плани та спосіб вступу до Академії і таким чином передбачав можливість вступу до Академії по факту. Отже, позивач усвідомлював свої дії щодо вступу до Академії, передбачав, що він може вступити до Академії та бажав вступити до Академії. Відповідно до витягу з протоколу засідання приймальної комісії від 04.08.2023 № 29 «Про зарахування на навчання за державним замовленням військових фахівців для отримання ОС «Бакалавр» тактичного рівня вищої освіти», ОСОБА_1 зараховано до Академії для здобуття освітнього ступеня «Бакалавр» тактичного рівня військової освіти на основі повної загальної освіти за денною формою навчання зі строком навчання 4 роки за спеціальністю 251 «Державна безпека». Безпосередньо у лавах Академії, ОСОБА_1 склав іспити з фізичної підготовки (ФП) на 140 балів та пройшов професійний психологічний відбір (ППВ). 10.08.2023 між ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Національної академії Національної гвардії України було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантом Національної академії Національної гвардії України. Позивачем особисто підписано контракт, тим самим останній добровільно взяв на себе зобов`язання проходити військову службу (навчання) у Національній академії Національної гвардії України протягом строку контракту, відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби за цим контрактом. Проходячи службу (навчання) у Академії, 09.09.2023 позивач отримав чергове військове звання «солдат», але 15.02.2024 звернувся із рапортом до командування Академії, у якому просив достроково розірвати контракт через небажання продовжувати навчання. 26.02.2024 за вихідним № 84/1-162, за результатами розгляду отриманого рапорту, Національною академією Національної гвардії України надано відповідь ОСОБА_1 , у якій було відмовлено у достроковому розірвані контракту у зв`язку з відсутністю на те правових підстав, у межах норм чинного законодавства. Представником відповідача вказано, що у позовній заяві позивач посилається на норми ст. 25 Закону, на підставі якої, він хоче звільнитися з військової служби. Порядок звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, у тому числі курсантів, визначається ст. 26 Закону. З врахуванням введення в державі правового режиму воєнного стану, який діє і у теперішній час, підстави для розірвання контракту та звільнення з військової служби передбачені пунктом 3 частини 5 статті 26 Закону, але під жодну з вказаних у Законі підстав позивач не підпадає, командуванням Академії не встановлено фактів примусового зарахування позивача на військову службу за контрактом на посаду курсанта в Національній академії Національної гвардії України; не встановлено стосовно позивача фактів порушення законодавства про проходження військової служби; не встановлено наявності підстав для дострокового розірвання укладеного з позивачем контракту про проходження військової служби (навчання) від 10.08.2023 та звільнення позивача з військової служби (навчання) у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (за власним бажанням). Із вище викладеного вбачається, що вступ позивача до Академії та укладання контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантом Національної академії Національної гвардії України були укладені з дотриманням вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та інших нормативно-правових актів.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 24.07.2023 подав заяву до Національної Академії Національної гвардії України з проханням допустити його до участі у конкурсному відборі на навчання за денною формою здобуття освіти ступеня бакалавра.

Відповідно до витягу з протоколу засідання приймальної комісії від 04.08.2023 № 29 «Про зарахування на навчання за державним замовленням військових фахівців для отримання ОС «Бакалавр» тактичного рівня вищої освіти», ОСОБА_1 зараховано до Академії для здобуття освітнього ступеня «Бакалавр» тактичного рівня військової освіти на основі повної загальної освіти за денною формою навчання зі строком навчання 4 роки за спеціальністю 251 «Державна безпека».

Безпосередньо у лавах Академії, ОСОБА_1 склав іспити з фізичної підготовки (ФП) на 140 балів та пройшов професійний психологічний відбір (ППВ).

10.08.2023 між ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Національної академії Національної гвардії України було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантом Національної академії Національної гвардії України.

Укладеним контрактом на сторін було покладено ряд обов`язків.

Так, пунктом 1 контракту передбачено, що курсант рекрут ОСОБА_1 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), і добровільно бере на себе зобов`язання:

- проходити військову службу (навчання) у Національній академії Національної гвардії України протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, та цим Контрактом;

- мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхід ними для майбутньої військової служби на посаді офіцера;

- сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом;

- продовжувати подальше проходження військової служби на посадах осіб офіцерсь кого складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання;

- відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утри манням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках визначених ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

- подавати про себе та членів своєї сім`ї інформацію, необхідну для проходження військової служби та соціального захисту.

Пункт 2 контракту визначено, що керівник вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти зобов`язується забезпечити курсантові рекруту ОСОБА_1 :

- додержання його особистих прав і свобод та прав членів його сім`ї, включаючи надання пільг, гарантій та компенсацій, установлених законодавством, які визначають статус курсанта та порядок проходження військової служби (навчання):

- необхідні для навчання умови, визначені наказами Міністра внутрішніх справ України та Міністра освіти і науки і України, статутом вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти та іншими актами, а також фінансове і матеріальне забезпечення відповідно до законодавства.

Із п. 5 контракту вбачається, що контракт укладений на час навчання у вищому військовому навчальному закладі або військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти.

Позивачем особисто підписано контракт, тим самим взято на себе зобов`язання проходити військову службу (навчання) у Національній академії Національної гвардії України протягом строку контракту, відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби за цим контрактом.

Наказом начальника Академії (по стройовій частині) від 10.08.2023 № 236 с/ч ОСОБА_1 було зараховано у списки перемінного складу та на всі види забезпечення, присвоєно первинне військове звання рекрут та призначено на посаду курсанта, а також він вважається таким, що уклав контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантом Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 10.08.2023.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 10.08.2023 № 435 «Про зарахування кандидатів з числа громадян України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2023 році», ОСОБА_1 зараховано з числа громадян України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра рівня підготовки.

ОСОБА_1 зарахований на денну форму навчання за державним замовленням на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки за спеціальністю 251 «Державна безпека», освітня програма «Службово-бойова діяльність підрозділів НГУ із забезпечення державної безпеки» на підставі протоколу засідання приймальної комісії від 04.08.2023 № 29.

Проходячи службу (навчання) у Академії, 09.09.2023 позивач отримав чергове військове звання «солдат». Дана інформація міститься у копії військового квитка, яка міститься у матеріалах справи

Позивач 15.02.2024 року звернувся із рапортом до Національної академії Національної гвардії України, в якому просив достроково розірвати контракт через його небажання продовжувати навчання (за власним бажанням).

Листом Національної академії Національної гвардії України від 26.02.2024 року курсанту ОСОБА_1 відмовлено у достроковому розірванні контракту у зв`язку з відсутністю на те правових підстав.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що під час навчання він зрозумів, що не бажає його продовжувати з особистих мотивів і тому вирішив звернутись із рапортом, який спрямував по команді, про дострокове розірвання контракту через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням). У рапорті від 15.02.2024 року позивач зазначив, що навчання курсантів вищих військових навчальних закладів є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду військової служби. На відміну від проходження строкової військової служби та/або військової служби за призовом під час мобілізації тощо, навчання особи, тим паче, яка не досягла 18 років, тобто не досягла повної цивільної дієздатності, не може бути примусовим.

Відтак, на думку Позивача, відмова у розірванні контракту через небажання курсанта продовжувати навчання є протиправною.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі - Закон №2232-XII).

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст.2 Закону № 2232-XII громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ч.6 ст. 2 Закону № 2232-XII визначено, що до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст.25 Закону № 2232-XII підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу проводиться у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Зарахування громадян України до закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

До слухачів також належать військовослужбовці, які отримують додаткові чи окремі освітні послуги, у тому числі за програмами післядипломної освіти.

З громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону.

Установлення правових відносин між курсантами, яким не виповнилося 18 років, і державою здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Порядок проходження ними військової служби (навчання) встановлюється положеннями про проходження військової служби громадянами України та іншими нормативно-правовими актами України.

Приписами п. 15 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 визначено, що з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються:

контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби;

контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - контракт про навчання) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби (навчання).

Положеннями ч. 8 статті 25 Закону №2232-XII передбачено, що курсантам, які не мали військового звання до зарахування до закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, присвоюється військове звання рядового складу. За військовослужбовцями та військовозобов`язаними зберігаються військові звання, які вони отримали під час проходження військової служби.

Частиною десятою статті 25 Закону №2232-XII передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Як передбачено приписами ч.11 статті 25 Закону №2232-XII, контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти чоловічої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі їх відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського, сержантського або старшинського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, вважаються такими, що проходять військову службу за призовом, та направляються: під час проведення мобілізації та дії воєнного стану - до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Положеннями частин 12 та 13 ст. 25 Закону №2232-XII визначено, що контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти відповідно до підпунктів "б", "г", "ґ" чи "ж" пункту 1, підпунктів "б", "г" чи "ґ" пункту 2 та підпункту "б" чи "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, звільняються з військової служби та направляються у відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання для взяття на військовий облік.

Контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти жіночої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі їх відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського, сержантського або старшинського складу після закінчення відповідного закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти:

1) у мирний час та під час дії особливого періоду (крім періодів проведення мобілізації та дії воєнного стану) звільняються з військової служби та направляються до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання для взяття на військовий облік;

2) під час проведення мобілізації та дії воєнного стану вважаються такими, що проходять військову службу за призовом, та направляються до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач до повноліття виявив бажання щодо вступу як студент до Національної академії Національної гвардії України, у зв`язку з чим між позивачем як рекрутом (курсантом) та Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України.

Відтак після укладення вказаного контракту позивачу було присвоєно звання рекрута, а в подальшому з 09.09.2023 року - солдат. Тобто із вступом до вищого військового навчального закладу позивач набув статус особи рядового складу.

Однак суд зазначає, що у спірних правовідносинах між позивачем та відповідачем виникли взаємовідносини щодо проходження навчання у вищому військовому навчальному закладі, а не, як помилково вказує відповідач, щодо безпосереднього проходження військової служби, оскільки у спірному випадку взаємовідносини мають різний суб`єктний склад та підставу виникнення взаємних обов`язків.

Так, суд зазначає, що положення ч. 5 ст.26 Закону №2232-XII, на яку посилається відповідач, визначають підстави для звільнення військовослужбовців з військової служби, а не підстави для відрахування або звільнення курсантів і слухачів з навчання у вищому військовому навчальному закладі.

Отже, положення ч.5 ст. 26 Закону №2232-XII не можуть бути виключною та самостійною нормою законодавства для врегулювання спірних правовідносин, які виникли між сторонами, а мають застосовуватись спільно із положеннями законодавства, які врегульовують порядок проходження особами рядового складу навчання, оскільки позивач не проходить безпосередньо військову службу у прямому розумінні, а проходить навчання у вищому військовому навчальному закладі, що є різновидом військової служби.

Також суд зазначає, що відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

ЄСПЛ у п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем було подано до командування відповідача рапорт щодо дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання.

Відповідно до Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2009 №381, а саме п. 2.1, передбачено, що курсант (слухач) може бути відрахований з ВНЗ:

за власним бажанням;

за невиконання навчального плану (незадовільне складання іспитів і заліків протягом семестру (триместру); отримання під час екзаменаційної сесії чи перескладання модулів (модульних контролів) більше двох незадовільних оцінок; отримання незадовільної оцінки під час складання державного екзамену, при захисті дипломної роботи або результатів практики; у разі повторного невиконання програми практики, отримання негативного висновку про якість її відпрацювання);

за порушення умов договору (контракту);

за одноразове грубе порушення навчальної (службової) дисципліни, правил внутрішнього розпорядку ВНЗ;

за станом здоров`я, на підставі висновку військово-лікарської комісії (далі - ВЛК);

у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили;

в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно із п. 2.2 вказаного вище положення курсанти, відраховані з ВНЗ (крім направлених для подальшого проходження служби до органів внутрішніх справ), звільняються ВНЗ зі служби в органах внутрішніх справ та направляються у військові комісаріати за місцем проживання для взяття на військовий облік, про що повідомляється останнім, при цьому вони повинні відшкодувати витрати, пов`язані з їх утриманням у ВНЗ. У разі коли відрахована особа відмовляється добровільно відшкодувати зазначені витрати, стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Отже, враховуючи вище вказане, слід дійти висновку про те, що позивач має право на відрахування із академії та на дострокове розірвання контракту під час дії воєнного стану і на підставі власного небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) з особистих мотивів, що прямо передбачено положеннями статей Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та Положення про порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2009 №381.

Таким чином дії Національної академії Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 у достроковому розірванні контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України, який укладений 10.08.2023 року між ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ, в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та відмови у відрахуванні ОСОБА_1 із числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (за власним бажанням) є протиправними.

Враховуючи висновки суду у цій справі та встановлення обставини порушення прав позивача, суд доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Національної академії Національної гвардії України повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 щодо дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України, який укладений 10.08.2023 року між ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ, в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та відрахування ОСОБА_1 із числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (за власним бажанням) з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України, 3, м. Харків, 61001) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Національної академії Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 у достроковому розірванні контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України, який укладений 10.08.2023 року між ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ, в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та відмови у відрахуванні ОСОБА_1 із числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (за власним бажанням).

Зобов`язати Національну академію Національної гвардії України повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 щодо дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України, який укладений 10.08.2023 року між ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ, в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та відрахування ОСОБА_1 із числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (за власним бажанням) з урахуванням висновків суду у цій справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України, 3, м. Харків, 61001, ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.