Справа № 420/19215/24
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши у судовому засіданні справу за правилами спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом Акціонерного товариства ОДЕСАГАЗ до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, Акціонерного товариства ОДЕСАГАЗ, до відповідача, Головного управління ДПС в Одеській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення -рішення від 06.06.2024 №24198/15-32-23-02 Головного управління ДПС в Одеській області.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач вважає протиправним податкове повідомлення-рішення, через його необґрунтованість та безпідставність. Так, позивач стверджує , що він при здійсненні господарської діяльності з контрагентом - нерезидентом законно застосував пільги по оподаткуванню, що передбачені ч.2 ст.11 Конвенції про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи. На думку позивача, відповідач не довів факт та користувався припущеннями , що отримані доходи його контрагентом-нерезидентом у вигляді відсотків за договором позики були перераховані третім особам, а сам контрагент не є бенефіціарним власником доходу вигляді процентів, отриманого від позивача, тобто не визначав самостійно подальшу долю такого доходу.

(б) Позиція відповідача

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень зазначав, що за результатами перевірки оподаткування виплачених позивачем процентів на користь компанії DNKMAR LIMITED (Республіка Кіпр) за договором позики, він встановив порушення податкового законодавства в частині не утримання та неперерахування до бюджету податку за ставкою 15% від суми сплаченого доходу нерезиденту через невірне застосування при сплаті податку ставки 2%. В результаті чого занижений податок з доходу нерезидента. Так, з отриманої інформації в ході обміну з компетентними органами іноземних держав компанія DNKMAR LIMITED (Республіка Кіпр) не є бенефіціарним власником стосовно доходу у вигляді процентів , отриманого від позивача.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

24.06.2024 суд ухвалив відкрити спрощене позовне провадження у справі.

IV. Обставини, встановлені судом

Позивач є суб`єктом господарювання, основними видами діяльності якого, серед іншого, є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи, будівництво трубопроводів, торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи, роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах.

08.05.2024 відповідач провів виїзну документальну позапланову перевірку позивача з питань здійснення податкового контролю за оподаткуванням АТ ОДЕСАГАЗ при виплаті доходів у вигляді процентів на користь компанії DNKMAR LIMITED (Республіка Кіпр) із джерелом їх походження з України за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2018.

За результатами перевірки відповідач склав акт №16567/15-32-23-02/03351208, в якому зробив висновки про порушення податкового законодавства при виплаті процентних доходів нерезиденту DІNKMAR LIMITED (Республіка Кіпр) платник неправомірно застосував пільги по оподаткуванню, що передбачені ч.2 ст.11 Конвенції про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи , внаслідок чого не утримано податок з доходів нерезидентів в загальній сумі - 1 008 069 грн., в т.ч. І кв. 2017 року - 446 735 грн., півріччя 2017 - 446 735 грн., три квартали 2017 року - 446 735 грн., 2017 рік - 750 861 грн., І кв. 2018 року - 257 208 грн., півріччя 2018 року - 257 208 грн., три квартали 2018 року - 257 208 грн., 2018 рік - 257 208 грн. ( п.103.2 та 103.3 ст.103, пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 Податкового Кодексу України).

На підставі акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 06.06.2024 №24198/15-32-23-02.

Щодо господарських відносин, які були об`єктом перевірки, суд встановив наступне.

12.12.2011 позивач уклав з DІNKMAR LIMITED Договір позики №12/12-11. Відповідно до умов даного Договору позивач виступає Позичальником, з однієї сторони, а DІNKMAR LIMITED , Позикодавцем, з другої сторони. Предметом Договору є передача Позикодавцем Позичальнику у власність грошових коштів у розмірі 8 000 000 дол. США, а Позичальник зобов`язується повернути їх у встановлені Договором строки і сплатити відсотки. Мета позики: поповнення обігових коштів для здійснення діяльності, передбаченої Статутом Позичальника, закупівлі продукції матеріально-технічного призначення. Відсотки за користування позикою складають 9,8 % річних. Позика передається шляхом перерахування в безготівковій формі грошових коштів на банківський рахунок Позичальника. Термін поповнення (погашення) позики та відсотків (списання з рахунку Позичальника) 30.11.2012. Строк може змінюватися за домовленістю Сторін шляхом підписання ними додаткової угоди. Позика повертається шляхом перерахування в безготівковій формі грошових коштів на рахунок Позикодавця. Відсотки за користування позикою Позичальником нараховуються щокварталу, а виплачуються Позичальником одночасно з поверненням осносновї суми позики. Відсотки сплачуються шляхом перерахування в безготівковій формі грошових коштів на рахунок Позикодавця. Договір набуває чинності з моменту його реєстрації в управлінні Національного банку України в Одеській області і діє до повного виконання сторонами зобов`язань один перед одним.

За Договором позивач отримав від Позикодавця кошти в сумі 6 025 000,00 дол. США:

- 12.03.2012 грошові кошти у сумі 1 000 000 дол. США

- 13.03.2012 грошові кошти у сумі 3 600 000 дол. США.

- 14.03.2012 грошові кошти у сумі 496 000 дол. США

- 21.03.2012 грошові кошти у сумі 809 000 дол. США

- 07.09.2012 грошові кошти у сумі 120 000 дол. США

Згідно з Договором , протягом 2017-2018 року позивач сплатив DІNKMAR LIMITED відсотки за користування позикою:

- 23.02.2017 грошові кошти у сумі 35 700 дол.США

- 06.03.2017 грошові кошти у сумі 35 700 дол. США

- 13.03.2017 грошові кошти у сумі 26 700 дол.США

- 14.03.2017 грошові кошти у сумі 26 800 дол.США

- 09.11.2017 грошові кошти у сумі 37 200 дол.США

- 30.11.2017 грошові кошти у сумі 48 189 дол.США

- 19.01.2018 грошові кошти у сумі 34 200 дол.США

- 09.02.2018 грошові кошти у сумі 35 200 дол.США

Протягом 2017-2018 років позивач перерахував до бюджету податок на доходи нерезидента:

- 23.02.2017 грошові кошти у сумі 19 651,66 грн.

- 06.03.2017 грошові кошти у сумі 19 758,31 грн.

- 13.03.2017 грошові кошти у сумі 14 608,80 грн.

- 14.03.2017 грошові кошти у сумі 14 709,68 грн.

- 09.11.2017 грошові кошти у сумі 120 221,80 грн.

- 30.11.2017 грошові кошти у сумі 26 566,82 грн.

- 19.01.2018 грошові кошти у сумі 20 085,51 грн.

- 09.02.2018 грошові кошти у сумі 19 485,01 грн.

Позивач надав довідки щодо резидентства DІNKMAR LIMITED :

- Свідоцтво про статус податкового агента, яким засвідчено, що DІNKMAR LIMITED є резидентом Кіпру відповідно до Конвенції, підписаної урядом Республіки Кіпр та Урядом України про уникнення подвійного оподаткування, яка була підписана в Нікосії 08.11.2012. Згаданий резидент підлягає оподаткуванню податком на прибуток на Кіпрі за 2017 рік з усіх джерел станом на 21.12.2010 дату його реєстрації у реєстрі Компаній та офіційного Ліквідатора. Свідоцтво видане Податковим департаментом Міністерства фінансів Республіки Кіпр, Нікосія, 29.03.2017, підписане комісаром оподаткування A.Hadjidemetriou. Апостиль від 31.03.2017 №72711/17, яким засвідчена справжність підпису комісара.

- Свідоцтво про статус податкового резидента, яким засвідчено, що DІNKMAR LIMITED є резидентом Кіпру відповідно до Конвенції, підписаної урядом Республіки Кіпр та Урядом України про уникнення подвійного оподаткування, яка була підписана в Нікосії 08.11.2012. Згаданий резидент підлягає оподаткуванню податком на прибуток на Кіпрі за 2017 рік з усіх джерел станом на 21.12.2010 дату його реєстрації у реєстрі Компаній та офіційного Ліквідатора.

Cвідоцтво видане Податковим департаментом Міністерства фінансів Республіки Кіпр, Нікосія, 16.04.2018, підписане комісаром оподаткування A.Hadjidemetriou. Апостиль №79228/18, яким засвідчена справжність підпису комісара.

Останній платіж за Договором від DІNKMAR LIMITED надійшов до позивача 07.09.2012.

З 01.01.2017 по 31.12.2018 позивач застосував пільгову ставку 5% , посилаючись на ст.11 Конвенції між Урядом України та Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи на підставі отриманих нотаріально завірених копій довідок щодо резидентності в країні -учасниці міжнародного договору та листа нерезидента про те, що DІNKMAR LIMITED є власником і фактичним отримувачем доходу.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення.

Застосування міжнародних договорів щодо уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України регулюється главою 10 Податкового кодексу України (ПК України).

Так, відповідно до п.103.3 ст.103 ПК України : Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні (якщо відповідна умова передбачена міжнародним договором), вважається особа, що має право на отримання таких доходів та є вигодоотримувачем щодо них (має право фактично розпоряджатися таким доходом).

При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не є юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або виконує лише посередницькі функції щодо такого доходу, про що, зокрема, можуть свідчити такі ознаки:

зазначена особа не має достатньо повноважень або у випадку, підтвердженому фактами та обставинами, не має права користуватися та розпоряджатися таким доходом, та/або

зазначена особа передає отриманий дохід або переважну його частину на користь іншої особи незалежно від способу оформлення такої передачі та зазначена особа не виконує суттєвих функцій, не використовує значні активи та не несе суттєві ризики в операції з такої передачі, та/або зазначена особа не має відповідних ресурсів (кваліфікованого персоналу, основних засобів у володінні або користуванні, достатнього власного капіталу тощо), необхідних для фактичного виконання функцій, використання активів та управління ризиками, пов`язаних з отриманням відповідного виду доходу, які лише формально покладаються (використовуються, приймаються) на зазначену особу у зв`язку із здійсненням операції з такої передачі.

Якщо нерезидент - безпосередній отримувач доходу з джерелом походження з України не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) такого доходу, під час виплати такого доходу застосовуються положення міжнародного договору України з країною, резидентом якої є відповідний бенефіціарний (фактичний) отримувач (власник) такого доходу. У випадку, передбаченому цим абзацом, обов`язок доведення того, що нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) такого доходу покладається на такого нерезидента або на нерезидента, який звертається із заявою до контролюючого органу про повернення зайво утриманого податку.

Згідно з п.103.4 ст.103 ПК України: Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Пункт 103.8 ст.103 ПК України встановлює: Особа, яка виплачує доходи нерезидентові у звітному (податковому) році, у разі подання нерезидентом довідки з інформацією за попередній звітний податковий період (рік) може застосувати правила міжнародного договору України, зокрема щодо звільнення (зменшення) від оподаткування, у звітному (податковому) році з отриманням довідки після закінчення звітного (податкового) року.

З огляду на акт перевірки, відповідач робить висновок про те, що компанія DINKMAR LIMITED не є фактичним власником доходів у вигляді відсотків отриманих від позивача за укладеним Договором від 30.11.2012.

Вказаний висновок відповідач зробив на підставі отриманої інформації іноземного компетентного органу Республіки Кіпр, аналізу документів фінансової звітності, банківських виписок.

Разом з тим відповідач не посилається на будь-яку інформацію про те, хто, на його думку, був бенефіціарним (фактичним) власником доходу внаслідок укладеного Договору.

Звертаючись до фактів цієї справи, позивач, як платник, сплачував на користь нерезидента DINKMAR LIMITED, Кiпр, дохід з джерелом походження з України у вигляді процентів за договором. При цьому у разі якщо припустити, що DINKMAR LIMITED, Кiпр виступало в ролі посередника щодо такого доходу, тобто не було його бенефіціарним власником, а лише передавало отриманий дохід на користь нерезидентів зазначених податковим органом в Акті, суд звертає увагу на приписи пункту 103.2 статті 103 ПК України.

Так, відповідно до абзаців 4-6 даного пункту, у разі якщо отримувач доходу є нерезидентом, який не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, дозволяється застосування міжнародного договору України з країною, резидентом якої є відповідний бенефіціарний (фактичний) отримувач (власник) такого доходу, в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку, за умови надання особі (податковому агенту) таких документів:

а) від отримувача доходу - заяви у довільній формі про відсутність у нього статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу, а також про наявність такого статусу у нерезидента, який надав документи, зазначені у підпункті "б" цього пункту;

б) від бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу - заяви у довільній формі про наявність у такого нерезидента статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу та документів, які підтверджують такий статус (зокрема, але не виключно, ліцензії, договори, офіційні листи компетентних органів), а також документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Тобто, якщо в ланцюгу платежів по процентам є посередник, то з урахуванням п.103.3 статті 103 ПК України можна було застосовувати конвенцію між країною джерела виплат та країною кінцевого бенефіціарного власника цих платежів.

В свою чергу, для вирішення цієї справи Суд вважає за необхідне використання положень Коментарів ОЕСР до Модельної конвенції.

Угода не містить прямого посилання на Коментарі, однак, відповідно до пункту 3.2 статті 3 Угоди при застосуванні цієї Угоди Договірною Державою будь-який термін, не визначений в Угоді, буде мати те значення, яке надається йому законодавством цієї Держави, щодо податків, на які поширюється Угода, якщо з контексту не випливає інше.

Відповідно до статті 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів (Україна приєдналась до цієї Конвенції згідно з Указом Президії Верховної Ради УРСР "Про приєднання до Конвенції із застереженнями та заявою" від 14 квітня 1986 року N 2077-XI) договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до їх звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об`єкта і цілей договору.

Так, з огляду на п. 10.2. Коментаря до ст. 11 Модельної Конвенції ОЕСР, якщо одержувач процентів має право на використання та отримання процентів, не обмежене договірним або юридичним зобов`язанням передати отриманий платіж іншій особі, такий одержувач є "бенефіціарним власником" цих процентів.

Суд звертає увагу, що в статті 11 йдеться про бенефіціарного власника процентів, а не про власника боргової вимоги, за якою сплачуються проценти, що в деяких випадках може відрізнятися.

Крім того, пунктом 11 Коментаря до ст.11 Модельної Конвенції ОЕСР встановлено, що за умови дотримання інших умов, передбачених цією статтею та іншими положеннями Конвенції, обмеження податку в державі джерела залишається в силі, коли між бенефіціаром і платником є посередник, такий як агент або номінальний власник, розташований у Договірній державі або в третій державі, але бенефіціарний власник є резидентом іншої Договірної держави (до тексту Модельної Конвенції були внесені зміни в 1995 та 2014 роках для роз`яснення цього питання, що є послідовною позицією всіх країн-учасниць).

Таким чином, суд погоджується з думкою позивача, він що у будь-який проміжок часу міг скористатися відповідними положеннями Конвенцій з нерезидентами, яких відповідач вважає бенефіціарними власниками цих процентів.

При цьому суд звертає увагу, що до 23.05.2020 року не було спеціального регулювання застосування цього правила. Тому діяли загальні правила ст.103.4. ПК України. Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до 103.10. ПК України у разі неподання нерезидентом довідки відповідно до пункту 103.4 цієї статті доходи нерезидента із джерелом їх походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування.

З огляду на встановлені обставини, у позивача при застосуванні зниженої ставки податку були наявними відповідні нотаріально засвідчені копії легалізованих довідок, виданих компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, які підтверджують, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

В свою чергу відповідач в процесі здійснення запитів та проведення перевірки не запитував у позивача довідку про резидентство з відповідних органів інших нерезидентів.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач не довів факт, того, що отримані від позивача доходи у вигляді відсотків за Договором позики були перераховані третім особам, а DINKMAR LIMITED не визначав самостійно економічну долю такого доходу.

Щодо періоду з 01.01.2017 року по 10.11.2017 року, то Акт перевірки взагалі не містить будь-яких посилань на інформацію чи дані, на підставі яких відповідач робить висновок, що DINKMAR LIMITED, Кiпр, не був бенефіціарним власником сум доходів по виплачених на його користь відсоткам.

На підставі викладеного суд вважає, що спірне рішення прийнято на підставі фактів, які є недоведеними з боку відповідача, відтак є необґрунтованим, прийнятим без урахуванням усіх необхідних обставин, а тому належить до скасування.

VI. Судові витрати

В матеріалах справи міститься платіжна інструкція від 18.06.2024 про сплату судового збору . Суд з урахуванням його висновку про задоволення позовної вимоги, на підставі ч.1 ст.139 КАС України здійснює розподіл витрат судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 06.06.2024 №24198/15-32-23-02 Головного управління ДПС в Одеській області.

3.Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (; 65044, м.Одеса, вул. Семінарська, буд.5) на користь Акціонерного товариства Одесагаз (; 65003, м.Одеса, вул. Одарія,1) судові витрати на суму 18 901 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот одну), 29 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО