Справа № 200/2314/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 липня 2024 року справа №200/2314/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши матеріали апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі № 200/2314/24 за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

18.04.2024 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправним не нарахування та не виплату ОСОБА_3 Військовою частиною НОМЕР_1 , передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 01.06.2023 по 31.12.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_3 передбачену Постановою № 168, додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.06.2023 по 31.12.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовій частині НОМЕР_1 ), а тому має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Наголошував, що у період 01.06.2023 по 31.12.2023 здійснював бойові (спеціальні) завдання, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Однак, за спірний період виплата додаткової винагороди, яка визначена Постановою № 168, відбувалась із порушенням вимог чинного законодавства, адже виплачувалась не в повному обсязі, а саме не в розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць.

Вважав, що така бездіяльність відповідача є протиправною, оскільки порушує права та соціальні гарантії позивача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з такими судовими рішеннями, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду від 10 липня 2024 року відкрито апеляціне провадження, надано сторонам строк для надання клопотань, пояснень, відзиву на апеляційну скаргу до 09 серпня 2024 року тощо.

В ході підготовки до розгляду цієї справи, виникла необхідність у дослідженні додаткових доказів у справі для повного та всебічного встановлення всіх обставин по справі.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі частини третьої статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

За приписами частини восьмої статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

В своїй апеляційній скарзі представник позивача зазначає, що у апелянта відсутні відомості про конкретні дати участі у бойових діях, адже вони містяться в Журналі бойових дій, а розпорядником даної інформації є саме відповідач.

У свою чергу, відповідач ні на адвокатський запит, ні на ухвалу суду про витребування доказів, на думку апелянта, зловживаючи своїми процесуальними правами, умисно не надав суду доказів виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань за періоди липень, серпень, вересень та жовтень 2023 року, якими зокрема є: копії бойових розпоряджень командира; витяги з Журналу бойових дій стосовно участі апелянта в бойових діях; рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань; копії наказів про призначення додаткової винагороди у порядку постанови КМУ від 28.02.2022 №168 в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Вважає, що такі протиправні дії відповідача спрямовані на те, щоб спростувати позицію позивача та його законне право на отримання підвищеної додаткової винагороди. Адже, у спірні періоди липень, серпень, вересень та жовтень 2023 року позивача було залучено до виконання бойових завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) командира в Урядовому кварталі міста Києва. Виконання бойових (спеціальних) завдань позивачем згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) командира у спірні періоди в Урядовому кварталі міста Києва підтверджується показами свідка ОСОБА_4 , який працює у ППОП №1 ГУНП у м. Києві, та ОСОБА_5 , який працює у ППОП №2 ГУНП у м. Києві, які несли службу разом з позивачем, та, за твердженням апелянта, отримували додаткову винагороду у порядку Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 в розмірі 30 000 грн.

Для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення у цій справі, суд вважає за необхідне з власної ініціативи витребувати додаткові докази.

Керуючись статтями 72, 77, 80, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати суду:

1. Письмову інформацію про те,

- які завдання (накази, розпорядження) виконував позивач як військовослужбовець протягом спірного періоду, стосовно якого відповідач висловив заперечення щодо наявності підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі до 30 тис грн., зокрема чи охоплюються (могли охоплюватися) вони (тобто їхній зміст) тими умовами (обставинами), які визначені у розділі XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260;

- чи були випадки нарахування/виплати (за спірний період) додаткової винагороди у «збільшеному» розмірі іншим військовослужбовцям, які в той самий період, що й позивач, були у складі Військової частини НОМЕР_1 й несли військову службу на тій самій території (ділянці), що й він [позивач]; якщо так, то чим це було продиктовано;

2. Копії витягів з Журналу бойових дій, бойових наказів (розпоряджень), рапортів командира стосовно участі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в бойових діях (бойових завданнях) за період з 01.06.2023 по 31.12.2023 (за який не сплачувалась додаткова винагорода в розмірі до 30 000 грн).

Встановити строк для подання витребуваних документів - до 25 липня 2024 року (включно).

Попередити керівника військової частини НОМЕР_1 , що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, зокрема, штраф у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (стаття 149 Кодексу адміністративного судочинства України).

Повне судове рішення 11 липня 2024 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук