Справа № 520/18188/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 липня 2024 року № 520/18188/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп. НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації (вул. Незалежності, буд. 3, смт.Покотилівка, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом та просить визнати бездіяльність відповідача протиправною; зобов`язати відповідача надати електронний квиток «Е-tіckеt» для проїзду в міському пасажирському транспорті міста Харкова; зобов`язати відповідача включити до бази ЄДАРП (Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправна бездіяльність відповідача порушує його право на безкоштовний проїзд на транспорті загального користування.

Представником Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У своєму відзиві відповідач зазначив, що рішення про проведення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян приймається органом місцевого самоврядування, тобто міськими, селищними та сільськими радами у межах своїх фінансових можливостей. В свою чергу управлінням проведено відповідну роботу, щодо орієнтовного розрахунку сум по пільговим категоріям громадян, які зареєстровані в Харківському районі. Отримані розрахунки направлено органам місцевого самоврядування для розгляду, прийняття рішення та виділення коштів, необхідних для закупівлі і оформлення електронних карток, які використовуються в автоматизованій системі обліку оплати проїзду в Харківському міському пасажирському транспорті. Громадяни, що не мають реєстрації в м. Харкові, але при цьому мають загальнодержавну пільгу на проїзд в міському пасажирському транспорті, можуть скористатися пільгою на безкоштовний проїзд в м. Харкові в разі виділення коштів на ці цілі в міській або селищній раді (за місцем реєстрації) для замовлення потрібної кількості поїздок і отримання електронних квитків. Також зазначив, що позивачем не надано відповідного пакету документів для розгляду заяви.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи (з дитинства), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у жовтні 2020 року звернувся до відповідача із заявою про надання електронного квитка «E-tiket» для безкоштовного проїзду. Заява зареєстрована в Управління за вх. № З-355 від 02.11.2020 року. В якості додатка до заяви вказана копія пенсійного посвідчення

Листом від 04.11.2020 № 04-24/6235 відповідач повідомив, що відповідно до даних ЄДАРП пільговиків позивач не перебуває на обліку в управлінні як особа, яка має право на пільги; для постановляння на облік позивачу необхідно надати відповідний пакет документів; також зазначено, що видача пільгових квитків здійснюється мешканцям громади м.Харкова, іншим громадянам за умови проведення компенсаційних виплат органами місцевого самоврядування.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Так, правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Послуги по пільговому перевезенню окремих категорій громадян встановлено, зокрема, Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», Постановою Кабінету Міністрів України «Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування».

Ці законодавчі акти закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та встановлюють безумовний обов`язок транспортних підприємств надавати пільги визначеним категоріям громадян, у зв`язку чим органи державної влади і місцевого самоврядування у порядку, встановленому законодавством, зобов`язані відшкодувати збитки підприємств від застосування пільг незалежно від наявності укладених договорів про відшкодування відповідних витрат.

Відповідно до статті 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» особи з інвалідністю І та II групи, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю І групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю І групи або дитину з інвалідністю), мають право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) за наявності посвідчення чи довідки, зазначених у цьому Законі, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.05.1993 №354 «Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування» введено безплатний проїзд для пенсіонерів за віком на міському пасажирському транспорті загального користування (крім метрополітену і таксі) та приміських маршрутах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.05.1993 №354 «Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування» введено безплатний проїзд для пенсіонерів за віком на міському пасажирському транспорті загального користування (крім метрополітену і таксі) та приміських маршрутах, а також встановлено, що право на безплатний проїзд надається за наявності посвідчення встановленого зразка чи довідки, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який зареєстрований у зазначеній системі і видається на безоплатній основі.

При цьому, суд наголошує, що пунктом 1 Постанови КМУ №555 від 16.08.1994 передбачено поширення чинності постанови Кабінету Міністрів України від 17.05.1993 №354 (354-93-п) «Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування» на інвалідів.

Підприємства пасажирського транспорту м.Харкова проводять перевезення пасажирів пільгової категорії згідно з Програмою сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення м.Харкова на 2017-2020 роки, яка затверджена рішенням 9 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 26.10.2016 № 419/16.

Пільговий проїзд в міському електричному транспорті м.Харкова надається громадянам вказаним у пунктах 9.3-9.4 Програми.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України» від 20.12.2016 № 1789-VIII видатки на надання окремих видів пільг, у тому числі пільгового проїзду у громадському транспорті виключено зі ст. 89, 102 БК України та віднесено до переліку видатків місцевих бюджетів.

Аналогічні приписи містяться у підпункті «ґ» пункту 3 частини першої статті 91 Бюджетного кодексу України , яким визначено, що до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Рішенням 17 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.12.2017 № 829/17 внесені зміни до Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення м.Харкова на 2017-2020 роки, які передбачали, що з 01.01.2018 року окремим категоріям громадян м.Харкова та ВПО з відповідним пільговим статусом, які перебувають на обліку в управліннях соціального захисту населення адміністрацій районів Харківської міської ради надано право пільгового проїзду за рахунок коштів бюджету м.Харкова.

Отже громадяни, що не мають реєстрації у м.Харкові, але при цьому мають загальнодержавну пільгу на безкоштовний проїзд в міському пасажирському транспорті, можуть скористатися пільгою на безкоштовний проїзд в м.Харкові за умови виділення коштів у міській або селищній раді (за місцем реєстрації) для замовлення потрібної кількості поїздок і отримання електронних квитків.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання - затвердження відповідно районних, обласних бюджетів, внесення змін до них, затвердження звітів про їх виконання (пп.17 ч. 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Управлінням соціального захисту населення Харківської РДА розроблено відповідний розрахунок сум по пільговим категоріям громадян, які зареєстровані в Харківському району,які направлені в тому числі до Височанскьої селищної ради для розгляду та прийняття рішення про виділення коштів небхідних для закупівлі та оформлення електронних карток, які використовуються в автоматизованій системі обліку плати за проїзд в Харківському пасажирському транспорті (лист від 16.12.2019 № 04-29/8903)

Отже, саме на міські, селищні та сільські радами покладено обов`язок щодо вчинення дій стосовно затвердження бюджету в частині передбачення коштів на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян та як наслідок, саме Височинською селищною радою не виконано обов`язок щодо передбачення коштів з відшкодування за пільгове перевезення громадян району.

Суд також зауважує, що згідно Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджений постановою КМУ від 29.01.2003 № 117 для включення до бази ЄДАРП пільговику необхідно звернутись до відповідного управління соціального захисту населення або до органу місцевого самоврядування та подати пакет документів (з пред`явлення оригіналів цих документів) : заява, довідка про склад сім`ї, копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім`ї на пільги; паспорт, ідентифікаційний код.

Долучена до матеріалів справи заява від 26.10.2020 року (вх. З-355 від 02.11.2020) , не містить в якості додатків необхідні документи, тоді як долучена до матеріалів справи заява із зазначенням відповідних документів в якості додатку не має будь-яких відміток про її отримання відповідачем (особисто чи то надіслання поштою із описом вкладенням)

У Рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 КАС є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини 1 статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття порушене право, за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття охоронюваний законом інтерес. У цьому ж Рішенні зазначено, що поняття охоронюваний законом інтерес означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; е) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача стосовно оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності було обґрунтованим, і таке порушення прав має бути реальним, стосуватися особистих прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Однак, порушення вимог Закону діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Підсудність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 № К/9901/1141/18.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зоркіна Ю.В.