Справа № 580/11830/23
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Мельничука В.П., Оксененка О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати висновок про призначення одноразової грошової допомоги, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Національної поліції в Черкаській області звернулось до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу з 16.08.2004 до 06.11.2015 в органах внутрішніх справ України та з 07.11.2015 до 04.03.2022 в органах Національної поліції України, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 та довідкою Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18.03.2022 №12/18-К-46.

Відповідно до свідоцтва про хворобу медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 09.02.2022 №16, діагноз і постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва): захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції. Постанова М(ВЛ)К ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» про придатність до військової служби: непридатний до служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 21.02.2022 №58 о/с майора поліції ОСОБА_1 , інспектора чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, 04.03.2022 звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

18.03.2022 відповідачем підготовлено направлення на медико-соціальну експертну комісію №12/18-нап-8 для визначення групи інвалідності або відсотків втрати працездатності.

21.03.2022 ОСОБА_1 отримав зазначене направлення, про що він власноруч поставив підпис на копії направлення.

Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААВ № 640447, позивачу з 27.09.2022 встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново. Причина інвалідності - захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції. Ступінь втрати професійної працездатності 80 відсотків, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 28.09.2022 серії 12 ААА № 054113.

30.11.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції.

15.12.2022 відповідач склав висновок «Про призначення одноразової грошової допомоги», відповідно до якого одноразову грошову допомогу позивачу не призначено.

Також, відповідач листом від 23.12.2022 № 29/К-305 повідомив позивача про відсутність правових підстав для призначення одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність позивачу була встановлена після спливу шести місяців від дня звільнення зі служби в поліції.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що шестимісячний термін пропущений позивачем із поважних та незалежних від нього причин, у зв`язку з обмеженнями, які запроваджені через встановлення в Україні воєнного стану, а тому спірний висновок від 08.11.2023, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з перевищенням терміну між датою звільнення та датою встановлення інвалідності, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» підлягає скасуванню.

Апелянт у своїй скарзі зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства підстави для виплати одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язані, зокрема, з встановленням інвалідності протягом шести місяців після звільнення особи з поліції, такий строк є присічним та поновленню не підлягяє. На думку апелянта, що введення воєнного стану на території України не може бути причиною для поновлення строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення позивача до ГУ НП в Черкаській області без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на пропуск шестимісячного терміну.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Відтак, нормами Закону №580-VIII визначено шість підстав, за наявності яких призначається та виплачується одноразова грошова допомога поліцейським, при цьому визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ними служби в органах внутрішніх справ або поліції, є окремою правовою підставою для призначення і виплати одноразової грошової допомоги особам, які за цим Законом мають право на її отримання (п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону №580).

Пунктом 4 ч.1 ст.97 Закону №580-VIII встановлено граничний шестимісячний термін для встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Цей термін спливає за закінченням 6 місяців після звільнення поліцейського з поліції.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.10.2020 у справі №12-р/2020 визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення п.4 ч.1 ст97 Закону №580-VIII зі змінами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13.04.2022 у справі №420/6878/18, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню у цій справі.

У постановах від 19.09.2018 у справі №373/1188/16-а, від 20.09.2018 у справі №296/9456/16-а, від 01.11.2018 у справі №822/3788/17, 22.01.2019 у справі №2340/2663/18, від 15.04.2019 у справі №823/1798/18, від 10.10.2019 у справі №822/1083/18, від 05.02.2020 у справі №810/836/18, від 23.04.2020 у справі №822/999/18 та від 23.09.2021 у справі №2240/3024/18 Верховний Суд висловив позицію, згідно з якою положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1) причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2) інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону №580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок №4), яким визначено механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України, поліцейських в т. ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій.

Відповідно до п.п.4 п.4 розділу 1 Порядку №4 значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Пунктом 1 розділу II Порядку №4 встановлено, що днем виникнення права на отримання ОГД є, зокрема, у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико - соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.п.2 п.2 розділу IV Порядку №4 висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно з п.3 розділу IV Порядку №4 у разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД. У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Статтею 101 Закону №580-VIII визначений вичерпний перелік випадків, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Поряд із цим, як вірно зауважено судом першої інстанції, єдиною підставою відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з призначенням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, слугувало те, що позивач пропустив шестимісячний строк після звільнення останнього з поліції, встановлений п.4 ч.1 ст.97 Закону №580-ІV.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 21.02.2022 №58 о/с майора поліції ОСОБА_1 , інспектора чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 04.03.2022 звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААВ № 640447, позивачу з 27.09.2022 встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново. Причина інвалідності - захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням служби в поліції. Ступінь втрати професійної працездатності 80 відсотків, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 28.09.2022 серії 12 ААА № 054113.

Дійсно визначення позивачу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаних з проходженням ним служби в поліції відбулося після спливу шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у п.4 ч.1 ст.97 Закону №580-ІV.

Враховуючи, що позивач був звільнений 04.03.2022, шестимісячний строк з дати його звільнення із служби минув 05.09.2022 (останній день шестимісячного строку припав на вихідний день - 04.09.2022).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що фактично через форс-мажорний випадок позивач не зміг своєчасно реалізувати своє право на відповідний соціальний захист, передбачений законами України, а термін такого пропуску строку є незначним.

Дійсно, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час.

28.02.2022 Торгово-промислова палата України на своєму сайті розмістили лист, яким визнала військову агресію Російської Федерації проти України форс-мажорними обставинами з 24.02.2022.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України» від 21.03.1991 № 875-ХІІ діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у виявленні, усуненні перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб, у тому числі стосовно охорони здоров`я, соціального захисту. Соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів та інше.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що пропущення шестимісячного строку з дати звільнення позивача зі служби до дати встановлення останньому інвалідності відбулося у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України, що стало причиною несвоєчасного встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаних із проходженням служби в поліції (пропущено 22 дні після спливу шестимісячного строку звільнення позивача зі служби), а прийняття в Україні відповідних законодавчих (нормативних) документів відповідними органами, поставило в залежність можливість реалізації вказаних прав позивача.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідне направлення отримано позивачем 21.03.2022, про що він власноруч поставив підпис на копії направлення, з зазначеного можна встановити, що порушення питання щодо встановлення інвалідності відбулось через декілька тижнів після звільнення. В той же час, вказані обставини обумовлені введенням воєнного стану на території України з 24.02.2022, а тому, на переконання колегії суддів, шестимісячний строк був пропущений позивачем із поважних та незалежних від нього причин.

Доводи та аргументи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову. Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Мельничук В.П.

Оксененко О.М.