Справа № 420/12717/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 24 квітня 2024 року (документ сформований в системі Електронний суд 24.04.2024) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просить:

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не здійснення та не виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від суддівської винагороди у розмірі 141885,00 гривень, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року.

Здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від суддівської винагороди у розмірі 141885,00 гривень, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Ухвалою від 29 квітня 2024 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є суддею у відставці Приморського районного суду м. Одеси, перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, та отримує державне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 24.07.2018 року без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Позивач зазначив, що 20 березня 2020 року він звернувся до Київського управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про здійснення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді з 19 лютого 2020 року, враховуючи суддівську грошову винагороду у розмірі 141885,00 гривень на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області № 5-780/20/ від 19.03.2020 року.

На цю заяву позивач отримав Рішення №80 від 23 березня 2020 року про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

У зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року по справі №420/4734/20 адміністративний позов був задоволений: визнано неправомірним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №80 від 23.03.2020 року про відмову у проведенні перерахунку судді у відставці ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від суддівської винагороди у розмірі 141885,00 гривень, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року було змінено, виклавши абзац третій його резолютивної частини у наступній редакції:

"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року - залишено без змін.

Не погодившись із рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду позивач подав касаційну скаргу, та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.08.2023 року Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду змінено, виключивши з її мотивувальної частини висновки щодо відсоткового розміру суддівської винагороди працюючого судді, що має застосовуватись відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача.

Верховний Суд обґрунтував своє рішення тим, що встановивши відсутність на час звернення позивача до суду спору щодо відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, апеляційний суд безпідставно вдався до надання правової оцінки питанню, який відсотковий розмір має застосовуватись відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, тому такі висновки суду апеляційної інстанції підлягають виключенню з мотивувальної частини оскаржуваної постанови.

Представник позивача зазначив, що 10.10.2023 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, де просив здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від суддівської винагороди у розмірі 141885,00 гривень, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року.

Представник позивача посилається на те, що відповідач відмовив у перерахунку пенсії до 90 %, зазначивши, що перерахунок пенсії виконаний на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2020 року по справі №420/4734/20 із відсоткового значення 60% суддівської винагороди.

Не погодившись з такою відмовою позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи тим, що у позивача стаж роботи на посаді судді понад 25 років, а тому він вважає вірним встановлення розміру щомісячного довічного грошового утримання 90 відсотків суддівської винагороди.

Позивач вважає, що враховуючи, що на момент виходу позивача у відставку за чинним на той час Законом "Про судоустрій і статус суддів" розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача був обрахований як 90% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, в силу приписів ч.1 ст.58 Конституції України щодо незворотності дії закону в часі, до позивача не може бути застосоване положення частини 3 ст.142 Закону № 1402-УШ, яке погіршує становище судді у відставці.

До суду 08 травня 2024 року (вхід. № ЕС/18748/24) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що в резолютивної частини постанови Верховного Суду від 28.08.2023 зазначено наступне: "Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020 змінити, виключивши з її мотивувальної частини висновки щодо відсоткового розміру суддівської винагороди працюючого судді, що має застосовуватись відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача. В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020 залишити без змін".

Представник відповідача звертає увагу, що частиною 3 статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402УШ (далі - Закон №1402) визначені вихідні дані для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

На виконання вищевказаної постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду, Головним управлінням проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області від 19.03.2020 №5-780/20 із відсоткового значення 60% суддівської винагороди, та її розмір становить 85131,00 грн (141885,00 грн х 60%). Сума доплати за період з 19.02.2020 по 30.09.2020 склала - 272223,50 грн. та нарахована на поточний рахунок Приватбанк в липні 2023.

Щодо позовної вимоги здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставні у розмірі 90% від суддівської винагороди у розмірі 141885,00 гривень, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року, представник відповідача зазначив, що згідно із абз. 1 п. 25 Закону №1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Рішення Конституційного суду України від 18.02.2020 по справі №1?15/2018(4086/16) вказаний вище пункт визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до п. 3 ст. 142 розділу Х Закону №1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді.

Частиною 2 п. 25 Прикінцевих положень Закону №1402 передбачено, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не може бути більшим ніж 90% суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного закону.

Стаж позивача на посаді судді складає 25 років.

Отже, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача відповідно до чинних норм законодавства складає 60% суддівської винагороди.

Наявного в позивача стажу на посадах судді не достатньо для обрахунку щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від грошової винагороди судді.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає, що відсутні законні підстави для здійснення перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90%.

До суду 28 травня 2024 року від відповідача надійшла належним чином засвідчена копія пенсійної справи позивача (вхід. № 20825/24).

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Сторони не заперечують, що позивач є суддею у відставці Приморського районного суду м. Одеси.

Матеріалами пенсійної справи позивача підтверджено, що з 24.07.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області призначено позивачу довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 24.07.2018 року без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до розрахунку стажу позивача вбачається, що стаж позивача на посаді судді становить 25 років 5 місяців 17 днів.

Суд встановив, що позивач отримав довідку № 5-780/20/ від 19.03.2020 року про суддівську винагороду станом на 19 лютого 2020 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області

Матеріалами пенсійної справи також підтверджено, що 20 березня 2020 року позивач звернувся до Київського управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про здійснення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді з 19 лютого 2020 року, враховуючи суддівську грошову винагороду у розмірі 141885,00 гривень на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області № 5-780/20/ від 19.03.2020 року.

Але рішенням №80 від 23 березня 2020 року про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки.

У зв`язку з чим позивач звернутися до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року по справі №420/4734/20 адміністративний позов був задоволений: визнано неправомірним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №80 від 23.03.2020 року про відмову у проведенні перерахунку судді у відставці ОСОБА_1 , щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від суддівської винагороди у розмірі 141885,00 гривень, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року було змінено, виклавши абзац третій його резолютивної частини у наступній редакції:

"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року - залишено без змін.

Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ПФУ в Одеській області було виконано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020 року по справі №420/4734/20 та здійснено перерахунок довічного грошового утримання позивача на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року, проте в розмірі 60 % від суддівської винагороди.

Не погодившись із рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду позивач подав касаційну скаргу, та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.08.2023 року Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду змінено, виключивши з її мотивувальної частини висновки щодо відсоткового розміру суддівської винагороди працюючого судді, що має застосовуватись відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача.

Верховний Суд обґрунтував своє рішення тим, що встановивши відсутність на час звернення позивача до суду спору щодо відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, апеляційний суд безпідставно вдався до надання правової оцінки питанню, який відсотковий розмір має застосовуватись відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, тому такі висновки суду апеляційної інстанції підлягають виключенню з мотивувальної частини оскаржуваної постанови.

Тому, враховуючи викладені висновки Верховного Суду, 10.10.2023 року та 12.01.2024 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою з проханням здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від суддівської винагороди у розмірі 141885,00 гривень, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 року.

На вказані звернення представник відповідача отримав листи Головного управління ПФУ в Одеській області, від 01.11.2023 року та від 05.03.2024 року, в яких зазначено, що Головним управлінням виконано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020 року по справі №420/4734/20, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 19.02.2020 року на підставі довідки із відсотковим значенням 60 % суддівської винагороди, стаж на посаді судді визначено вірно та відповідає вимогам чинного законодавства.

Не погодившись із визначення основного розміру пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статей 21, 22 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

У постанові у справі № 0640/3835/18 від 13 травня 2020 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає в гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 911-VIII), яким, зокрема, абзац шостий частини п`ятої статті 141 Закону № 2453-VІ після речення першого доповнено новим реченням, згідно з яким тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 тис. 740 грн.

Конституційний Суд України Рішенням від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 визнав неконституційними низку положень статті 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону № 192-VIII зі змінами, внесеними законами № 213-VIII і № 911-VIII, у тому числі й частину третю та положення першого, другого речень абзацу шостого частини п`ятої цієї статті Закону № 2453-VІ.

При цьому Конституційний Суд України у пункті 4 Рішення від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 визначив порядок виконання цього рішення, зокрема:

- частина третя статті 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону № 2453-VI до внесення змін Законом № 213-VIII, тобто в редакції Закону № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання»;

- перше, друге речення абзацу шостого частини п`ятої статті 141 Закону № 2453-VI у редакціях Закону № 213-VIII, Закону України № 911-VIII, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Підлягає застосуванню перше речення частини п`ятої статті 141 Закону № 2453-VI у редакції Закону № 192-VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку.

Позивач у позовних вимогах просить зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Стосовно виплати щомісячного грошового утримання в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, суд зазначає таке.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивачу було призначено щомісячне грошове утримання в розмірі 90 % від суддівської винагороди.

Згодом законодавство про призначення щомісячного грошового утримання судді змінилось.

Так, відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною третьою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже, на переконання суду до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.

Таким чином, оскільки чинним Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для обрахунку (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди діючого судді та розміру її відсоткового значення одночасно за складовими, які передбачені різними законами.

Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Позивача на виконання судового рішення обчислений виходячи із 60% суддівської винагороди та стажу роботи на посаді судді - 25 років.

Тобто, згідно з чинного законодавства України, Позивачу вірно обчислено 60% суддівської винагороди, враховуючи стаж роботи 20 років, а саме:

- 50% суддівської винагороди за стаж роботи на посаді судді 20 років;

- 10% суддівської винагороди це по 2% за кожен повний рік роботи понад 20 років на посаді судді (в Позивача стажу понад 20 років 5 років).

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно обчислено щомісячне грошове утримання позивача у розмірі 60 % суддівської винагороди. Тому у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача в частині обчислення щомісячного грошового утримання позивача у розмірі 60 % суддівської винагороди, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог - здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від суддівської винагороди у розмірі 141885,00 гривень, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать не задоволенню.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, та позивач звільнений від сплати судового збору. жодні судові витрати не належать відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.