Справа № 520/11323/24
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 р. № 520/11323/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

1. визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні йому пенсії по віку на загальних умовах відповідно до закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески для обчислення пенсії за останні три роки, що передують зверненню, а саме за 2021-2023 рр. відповідно до положень частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 з 22 лютого 2024 року пенсію по віку відповідно до закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески для обчислення пенсії за останні три роки, що передують зверненню, а саме за 2021- 2023 рр. (13559,41 грн) відповідно до положень частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 04.04.2018 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, призначену відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення" . У лютому 2024 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески для обчислення пенсії за останні три роки, що передують зверненню, а саме за 2021- 2023 рр. (13559,41 грн) відповідно до положень частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, листом №3512-6719/О-02/8-2000/24 від 22.03.2024р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено у вищевказаному перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 01.05.2024 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

Представником відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що головне управління діяло в межах повноважень визначених чинним законодавством, підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні, а тому відсутні правові підстави вважати, що головним управлінням вчинено будь-які протиправні дії відносно позивача.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 04.04.2018 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, призначену відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, з урахуванням положень п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із зниженням пенсійного віку, що підтверджується відомостями з пенсійної справи позивача.

Досягнувши 61-річного віку позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області з заявою про призначення йому пенсії за віком на загальних умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Страховий стаж позивача складає 36 років 4 місяці 4 дні, а коефіцієнт стажу склав 0,36333.

22.02.2024 (вх.№6719/0-2000-24 від 26.02.2024) позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою у довільній формі, в якій просив у зв`язку із досягненням ним пенсійного віку призначити пенсію за віком на загальних умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески для обчислення пенсії за останні три роки, що передують зверненню, а саме за 2021- 2023 рр. (13559,41 грн) відповідно до положень частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте, листом №3512-6719/О-02/8-2000/24 від 22.03.2024р. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з посиланням на положення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»" від 25.11.2005р. №22-1, запропонувало для розгляду питання проведення перерахунку пенсії звернутись з відповідною заявою до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) територіального органу Пенсійного фонду України або через вебпортал чи засобами Порталу Дія з використанням кваліфікованого електронного підпису.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що з 04.04.2018 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати з якої сплачено страхові внески для обчислення пенсії за останні три роки, що передують зверненню, а саме за 2021- 2023 рр. (13559,41 грн) відповідно до положень частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку.

Позивач не погодившись із вищевказаною відмовою в призначенні пенсії, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII) за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до приписів п. "б" статті 13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами пункту "е" статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

01 січня 2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, яким визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закон № 1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається - працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Судом встановлено, що в 2018 році позивачу призначено пенсіюз а віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, з урахуванням положень п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Частиною першою статті 27 Закону № 1058-IV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV, зокрема, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У свою чергу, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31 травня 2019 року у справі №314/272/17(2-а/314/33/2017), від 31 березня 2020 року у справі №348/1296/17, від 17 червня 2021 року по справі № 440/3786/18.

Суд зауважує, що в межах спірних правовідносин важливим є встановлення першочергового виду призначеної позивачу пенсії, оскільки лише при переведення з одного виду пенсії на інший може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 акону №1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 04.04.2018 року призначено пенсію саме за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення ним 55-річного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, з урахуванням положень п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується відомостями з пенсійної справи позивача.

Отже, позивачем вже реалізовано право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням положень п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із зниженням пенсійного віку.

Доводи позивача про те, що, звертаючись до відповідача із заявою від 15.03.2021 він просив саме призначити йому пенсію за Законом № 1058-IV на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 вказаного Закону, є необґрунтованими з огляду на те, що статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягали у зменшенні пенсійного віку. Втім вид пенсії та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом № 1058-IV. Оскільки заява позивача до управління ПФУ фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, відтак вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Вказане дає підстави стверджувати, що оскільки заява позивача фактично стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021- 2023 рр. (13559,41 грн).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі № 488/1409/16-а.

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати підлягають розподілу порядку, визначеному ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Марина Лук`яненко