Справа № 140/4084/24
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4084/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 видів грошового забезпечення за період з 01.03.2022 по 19.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 та 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням, передбаченого відповідними додатками до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення премії;

2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (із урахуванням раніше сплачених сум) за період з 01.03.2022 по 19.05.2023 включно, у тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, щомісячної премії, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, грошової компенсації невикористаних основної та додаткової щорічних відпусток за 2022 рік шляхом урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з відповідними додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

3) визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , що полягають у зменшенні належної ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дій воєнного стану» за лютий-квітень 2023 року та вересень-листопад 2023 року, а також позбавленні ОСОБА_1 додаткової винагороди за грудень 2023 року;

4) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення на період з 23.12.2023 по 26.12.2023 включно;

5) визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , що полягають у відрахуванні із грошового забезпечення ОСОБА_1 за грудень 2023 року суми нарахованої щомісячної премії у розмірі 14 381,42 грн та штрафу у розмірі 1 953,58 грн, а також зменшенні грошового забезпечення за травень 2023 року;

6) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити донарахування та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 грошового забезпечення на період з 01.05.2023 по 31.05.2023, з 23.12.2023 по 26.12.2023 включно, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дій воєнного стану», у сумі 30000 грн за лютий-квітень 2023 року та вересень-грудень 2023 року, а також суми утриманої щомісячної премії у розмірі 14 381,42 грн та штрафу у розмірі 1 953,58 грн за грудень 2023 року;

7) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яку вирахувати шляхом множення середньоденного заробітку на число календарних днів за період з 15.01.2024 по 08.02.2024.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що після набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18, якою скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб», пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 діє у редакції, що діяла до внесення до неї змін пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2018 №103, а тому має право на перерахунок розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12,13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та з урахуванням раніше визначених сум.

Крім того, зазначає, що за період з 01.05.2023 до 31.05.2023, з 23.12.2023 до 26.12.2023, за лютий-квітень 2023 року та вересень-грудень 2023 року позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тому набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі 30000 грн, у розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022, однак відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу вказану винагороду у повному обсязі.

Ухвалою судді від 19.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти позовних вимог з таких мотивів та підстав.

В межах асигнувань, що виділились на утримання Збройних Сил України у 2020-2023 роки, Міністерством оборони України були встановлені:

- оклади за військове звання та посадові оклади за відповідними посадами, які визначені з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 у розмірі 1762 гривні.

Тобто за відповідними посадами осіб, які проходять військову службу, станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 у Збройних Силах України щомісячні додаткові види грошового забезпечення, в тому числі премії та надбавки за особливості проходження служби обчислюються з посадового окладу та військового звання, які визначені з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018.

Водночас зазначаємо, що до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» внесені зміни (Постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12.05.2023), а саме:

установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Ураховуючи зазначене, під час складання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії відповідно до рішення судів, якими розміри посадового окладу та окладу за військове звання визначено судом, а розміри додаткових видів грошового забезпечення (премія та надбавки за особливості проходження служби, тощо) судом не установлені, додаткові види необхідно обраховувати з посадового окладу та окладу за військове звання, які визначені виходячи з розміру 1762 гривні.

Вказує, що оклади за військове звання та посадові оклади за відповідними посадами визначені Міністерством оборони України та Кабінетом Міністрів України з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 у розмірі 1762 гривні, рішення про їх збільшення на законодавчому рівні станом на сьогодні не було прийнято.

Відповідно, військова частина НОМЕР_1 здійснювала нарахування та виплату належного Позивачу грошового забезпечення в тому числі додаткових виплат відповідно до «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 у розмірі 1762 гривні.

Таким чином виконання судом позовної вимоги Позивача, яка полягає у перерахунку та виплаті Позивачу грошового забезпечення (із урахуванням раніше сплачених сум) за період з 01.03.2022 по 19.05.2023 включно, у тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, щомісячної премії, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2022 рік, грошової компенсації невикористаних основної та додаткової щорічних відпусток за 2022 рік шляхом урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з відповідними додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», призведе до порушення Відповідачем вимог чинного законодавства України.

Зазначив, що позивач, перебуваючи на території (в районі) здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виконував бойові (спеціальні) завдання - брав безпосередню участь у бойових діях 27 днів у лютому 2023 року, 25 днів у березні 2023 року, 20 днів у квітні 2023 року, 13 днів у вересні 2023 року, 17 днів у жовтні 2023 року, 30 днів у листопаді 2023 року - отримав пропорційну частину додаткової винагороди з розрахунку 30000 грн.

За період з 23.12.2023 по 26.12.2023 був безпідставно відсутній на військовій службі без поважних причин.

Згідно пункту 5 розділ XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках:

за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

Відповідно до пункту 15 розділ I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 грошове забезпечення не виплачується:

за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше;

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Крім цього відповідно до Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 29670167 від 17.11.2023 (про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 123 740,00 гривень) з Позивача було утримано з грошового забезпечення за грудень 2023 року грошові кошти у розмірі 1953,58 гривень.

Таким чином військова частина НОМЕР_1 здійснювала нарахування та виплату грошового забезпечення з урахуванням порушення військової дисципліни майором ОСОБА_1 , відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 та з урахуванням постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 29670167 від 17.11.2023. 1.6.4.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.01.2024 №15 майора ОСОБА_1 , інженера групи інженерного забезпечення в/ч НОМЕР_1 , звільненого наказом командира в/ч НОМЕР_2 (по особовому складу) №3 від 08.01.2024 у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони не заперечують, що нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу проводилась, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

При цьому, вважаючи, що у період з 01.02.2023 по 14.01.2024 безперервно приймав участь у здійсненні бойових завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а тому мав право на отримання додаткової винагороди у розмірі 30000 грн з розрахунку на місяць.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20 грудня 1991 року №2011-XII (надалі - Закон 2011-XII), яким передбачено, зокрема:

- держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (частина перша статті 9 Закону 2011-XII);

- до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону 2011-XII);

- грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону 2011-XII);

- грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина четверта статті 9 Закону 2011-XII).

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі - Постанова №704), яка набрала чинності 01.03.2018 (надалі - Постанова №704), якою передбачено, зокрема:

- розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14 ( пункт 4 Постанови №704);

- посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт (Примітка 1 Додатку 1 до Постанови №704);

- оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень (примітка Додатку 14 до Постанови №704).

Постановою №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - Постанова №103), пунктом 6 якої внесено зміни до Постанови №704, зокрема, пункт 4 викладено в новій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13 і 14».

При цьому, суд зазначає, що зміни до Додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

Постанова №103 набула чинності 24.02.2018.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

Відтак, з 29.01.2020 (дати набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18) підлягають застосуванню до спірних правовідносин положення пункту 4 Постанови №704, в редакції до 24.02.2018, тобто в редакції, яка була чинна до набрання законної сили Постановою №103.

Таким чином, з 29.01.2020 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення військовослужбовця, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704, у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, являється розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня календарного року.

Через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законами України «Про Державний бюджет України на 2020-2024 роки», у осіб з числа військовослужбовців виникло право на перерахунок пенсії з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

При цьому, суд звертає увагу на те, що встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів розрахованих згідно з Постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом саме на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21 (адміністративне провадження №К/9901/43174/21).

При цьому, суд вказує, що при вирішенні спірних правовідносин суд застосовував висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, висловлені у постанові від 19.10.2022 у справі №400/6214/21, провадження №К/990/17043/22 з аналогічних правовідносин.

При цьому, відповідач не спростував твердження позивача про те, що у спірний період позивачу виплачувався посадовий оклад, оклад за військовим званням, інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові виплати, які обраховуються виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2018 замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.

Щодо нарахування додаткової винагороди у розмірі 30000 грн з розрахунку на місяць суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон № 2011) Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260), відповідно до п. 2 якого грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Розмір грошового забезпечення встановлюється Кабінетом Міністрів України, Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 установлено, що на період воєнного стану встановлений порядок на отримання військовослужбовцям Збройних Сил України військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Так, згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 04.03.2023 №706 майора ОСОБА_1 включено до даного наказу для виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за лютий з 01.02.2023 по 02.02.2023 та з 04.02.2023 по 28.02.2023 (27 днів).

Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05.04.2023 №1013 майора ОСОБА_1 включено до даного наказу для виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за березень з 01.03.2023 по 08.03.2023 та з 15.03.2023 по 31.03.2023 (25 днів).

Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 04.05.2023 №1293 майора ОСОБА_1 включено до даного наказу для виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за квітень з 01.04.2023 по 20.04.2023 (20 днів).

Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05.10.2023 №89 майора ОСОБА_1 включено до даного наказу для виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за вересень з 01.09.2023 по 10.09.2023 та з 19.09.2023 по 21.09.2023 (13 днів).

Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05.11.2023 №243 майора ОСОБА_1 включено до даного наказу для виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за жовтень з 15.10.2023 по 31.10.2023 (17 днів).

Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 05.12.2023 №406 майора ОСОБА_1 включено до даного наказу для виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби за листопад з 01.11.2023 по 30.11.2023 (30 днів).

Суд врахував, що відповідно до детального розрахунку нарахованого та виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з березня 2022 року по січень 2024 року вих №726фс від 24.04.2024 на виплату грошової винагороди з розрахунку 30000 грн відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022:

- за лютий 2023 року за період безпосередньої участі в бойових діях з 01.02.2023 по 02.02.2023 та з 04.02.2023 по 28.02.2023 (27 днів) нараховано додаткової винагороди 28928,57 грн;

- за березень 2023 року за період безпосередньої участі в бойових діях з 01.03.2023 по 08.03.2023 та з 15.03.2023 по 31.03.2023 (25 днів) нараховано додаткової винагороди 24193,55 грн;

- за квітень 2023 року за період безпосередньої участі в бойових діях з 01.04.2023 по 20.04.2023 (20 днів) нараховано додаткової винагороди 20000,00 грн;

- за вересень 2023 року за період безпосередньої участі в бойових діях з 01.09.2023 по 10.09.2023 та з 19.09.2023 по 21.09.2023 (13 днів) нараховано додаткової винагороди 13000,00 грн;

- за жовтень 2023 року за період безпосередньої участі в бойових діях з 15.10.2023 по 31.10.2023 (17 днів) нараховано додаткової винагороди 16451,61 грн;

- за листопад 2023 року за період безпосередньої участі в бойових діях з 01.11.2023 по 30.11.2023 (30 днів) нараховано додаткової винагороди 30000,00 грн

проведена виплату на картковий рахунок, тому суд відхиляє необґрунтовані доводи і критично оцінює покликання позивача, що у спірних періодах додаткова винагорода у розмірі 30000 грн не виплачувалась у повному обсязі, тому вважає аргументи позивача необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Щодо невиплати грошового забезпечення за період з 23.12.2023 по 26.12.2023 суд зазначає наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу від 05.01.2024 №21 позивачеві вирішено не виплачувати додаткову винагороду за грудень 2023 року як військовослужбовцю, який вчинив правопорушення, а саме: безпідставно відсутній на військовій службі.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 21.06.2024 №693 «Про результати службового розслідування» встановлено факт безпідставної відсутності на військовій службі з 23.12.2023 по 26.12.2023 інженера групи інженерного забезпечення ОСОБА_1 . Заступнику командира частини з морально-психологічного забезпечення доручено організувати направлення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до відповідного органу досудового розслідування з метою внесення відомостей ЄРДР у зв`язку з тим, що під час службового розслідування з`ясовано, що дії майора ОСОБА_1 містять ознаки кримінального правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що позивачем не було обґрунтовано та підтверджено належними доказами те, що він вибув з військової частини на підставі рішення (з дозволу) командування, яке б надавало позивачу право залишити розташування військової частини.

Оскільки таких доказів суду надано не було, то суд дійшов висновку про обґрунтованість позиції відповідача щодо самовільного залишення позивачем розташування військової частини. Така позиція відповідача підтверджується матеріалами службового розслідування, під час якого і було встановлено факт самовільного залишення позивачем військової частини.

У свою чергу, пунктом 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, передбачено, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Відповідно до пункту 14 розділу ХХХІV наказу МОУ №260 до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які: самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували), - за місяць. У якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військово частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Отже, встановлений факт самовільного залишення військовослужбовцем військової частини є правовою підставою для припинення виплати військовослужбовцю грошового забезпечення.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов також висновку щодо правомірності припинення виплати позивачу грошового забезпечення, а отже не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити виплату грошового забезпечення позивачу з 23.12.2023 по 26.12.2023.

Щодо позовної вимоги зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити донарахування та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 грошового забезпечення на період з 01.05.2023 по 31.05.2023, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дій воєнного стану», утриманої щомісячної премії у розмірі 14 381,42 грн та штрафу у розмірі 1 953,58 грн за грудень 2023 року суд зазначає наступне.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2023 №1697 «Про підсумки виконання бойових завдань, організацію служби військ, стану озброєння та військової техніки в частині у травні 2023 року» встановлено 2 факти відправлення військовослужбовців групи інженерного забезпечення у відрядження без оформлення відрядних документів.

Рішеннями за результатами службового розслідування, оформленими наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2023 №1537 та від 20.05.2023 №1538, виконуючого обов`язки командира групи інженерного забезпечення майора ОСОБА_1 двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності та двічі накладенні дисциплінарні стягнення «Сувора догана».

Відповідно до пункту 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2023 №1537 «Про результати службового розслідування» за порушення вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яке виявилось у недодержанні законодавства України, неналежному виконанні посадових обов`язків майора ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «Сувора догана».

Згідно пункту 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2023 № 1538 «Про результати службового розслідування» за порушення вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яке виявилось у недодержанні законодавства України, неналежному виконанні посадових обов`язків майора ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «Сувора догана».

Відповідно до пункту 4 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 при порушенні військової дисципліни або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, незадовільному виконанні службових обов`язків, виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах:

у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень «догана» («сувора догана»), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління) або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму від восьми до одинадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, - 60 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Враховуючи вищенаведене військова частина НОМЕР_1 здійснила нарахування та виплату грошового забезпечення Позивачу з 01.05.2023 по 31.05.2023 з урахуванням порушення позивачем військової дисципліна та накладення на нього двох дисциплінарних стягнень, як це передбачено Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, таким чином щомісячна премія була виплачена позивачу у розмірі 60 відсотків встановленого розміру щомісячної премії (9 907,20 гривень).

Крім цього відповідно до Постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 29670167 від 17.11.2023 (про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 123 740,00 гривень) з позивача було утримано з грошового забезпечення за грудень 2023 року грошові кошти у розмірі 1953,58 гривень.

Таким чином військова частина НОМЕР_1 здійснювала нарахування та виплату грошового забезпечення з урахуванням порушення військової дисципліни майором ОСОБА_1 , відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 та з урахуванням постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №29670167 від 17.11.2023.

Надаючи оцінку доводам та доказам сторін, враховуючи встановлені обставини виплати позивачу спірної додаткової винагороди у розмірі до 30000 грн пропорційно часу безпосередньої участі позивача у бойових діях, суд не встановив ознак протиправності у діях відповідача під час обчислення грошового забезпечення, тому дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких належить відмовити.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому, щодо решти доводів сторін слід зазначити, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі с, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 видів грошового забезпечення за період з 01.03.2022 по 19.05.2023 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 та 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням, передбаченого відповідними додатками до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення премії.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 01.03.2022 по 19.05.2023 включно, у тому числі посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, щомісячної премії, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, грошової компенсації невикористаних основної та додаткової щорічних відпусток за 2022 рік шляхом урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з відповідними додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ).

Суддя Ф. А. Волдінер