Справа № 385/1076/23
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2024 року м. Дніпросправа № 385/1076/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2023 в адміністративній справі №385/1076/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 716547 від 15.06.2023,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Гайворонського районного суду Кіровоградської області із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 716547 від 15.06.2023.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2023 в адміністративній справі №385/1076/23 позов задоволено частково, - скасовано постанову серії БАД № 716547 від 15.06.2023 поліцейського СРПП Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Цикорського Д. М. в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. В решті позову - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами наявними у матеріалах справи, що 15.06.2023 поліцейським СРПП ВП № 2 Бучанського РУП Цикорським Д. М. було винесено постанову серії БАД № 716547, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що 15.06.2023 о 19:55 год в м. Ірпінь по вул. Соборній, 167, він, керуючи автомобілем, який обладнаний засобами пасивної безпеки був не пристебнутий паском безпеки, а також керував без права керування автомобілем, а саме був позбавлений права керування Бородінським судом на один рік 04.04.2023. Накладено адміністративне стягнення у розмірі 20400 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови в частині керування позивачем автомобілем без права керування автомобілем є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За приписами частини 4 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Слід зазначити, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на вказаний строк після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП. Отже з 16.04.2023 ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Факт того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції 15.06.2023, при чому в подальшому поліцейським була винесена оскаржувана постанова, ОСОБА_1 як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі визнає, про що свідчить матеріали справи. Тобто він 15.06.2023 о 19:55 год керував автомобілем будучи позбавленим такого права.

Крім того, колегією суддів шляхом використання повного доступу до ЄДРСР було отримано інформацію про постанову суду в справі № 939/72/23 Бородянського районного суду Київської області, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 24.12.2022 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Така постанова оприлюднена 07.04.2023, набрала законної сили 15.04.2023. На час розгляду апеляційної скарги відомості про її оскарження відсутні.

Позивач зазначає, що він не знав про застосоване до нього судом стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, так як про розгляд справи 04.04.2023 його не повідомляли, копію постанови не отримував, ознайомлений з нею не був. Крім того в додатку «Дія» його посвідчення водія було діючим станом на 15.06.2023, про що надав скріншот з додатку «Дія». Вважає, що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП є умисне діяння, а оскільки з врахуванням наведеного вище в його діях умислу на вчинення правопорушення не було, то і відсутній склад правопорушення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про відхилення доводів позивача про те, що він не знав про застосоване до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, так як про розгляд справи судом 04.04.2023 його не повідомляли, копію постанови не отримував, ознайомлений з нею станом на 15.06.2023 не був.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 знав про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП 24.12.2022, розумів, що відбудеться розгляд справи та судом буде прийнято рішення по справі. В постанові Бородянського районного суду Київської області від 04.04.2023 в справі № 939/72/23 вказано, що на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти протоколу не надав, що спростовує твердження позивача про неповідомлення його про розгляд справи.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про те, що з часу вчинення правопорушення 24.12.2022 по дату винесення постанови 04.04.2023 пройшло більше трьох місяців, що надавало можливість ОСОБА_1 до часу вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП 15.06.2023 отримати інформацію про перебіг розгляду справи, в тому числі про її результат.

Слід також вказати на висновки в рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У зв`язку з цим колегія суддів констатує, що за таких обставин ОСОБА_1 зобов`язаний був цікавитись результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення. Наявність відомостей в додатку «ДІЯ» щодо дійсності посвідчення водія, на переконання колегії суддів, за даних обставин не може бути визначальною обставиною, оскільки внесення відомостей в базу даних щодо позбавлення права керування відбувається після набрання постановою суду законної сили та наступного її скерування до відповідних органів, а отже не передбачено негайне внесення таких відомостей з часу позбавлення такого права.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відхилення доводів позивача стосовно відсутності його вини, та звертає увагу, що ним вибірково процитовано положення ст. 9 КУпАП, зокрема адміністративним правопорушенням, за змістом такої, вважається не тільки умисна, але і необережна дія, вважає, що правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 вчинене з непрямим умислом, оскільки ОСОБА_1 свідомо допускав настання таких наслідків.

Таким чином, оскільки вина позивача доведена належними та допустимими доказами, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є законною та не підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків зроблених судом першої інстанції, в рішенні суду першої інстанції правильно дана правова оцінка обставин по справі, правильно застосовані норми матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2023 в адміністративній справі №385/1076/23, - залишити без задоволення.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2023 в адміністративній справі №385/1076/23, - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко