Справа № 160/13084/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2024 року м. Дніпросправа № 160/13084/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року (головуючий суддя Турова О.М.)

у справі №160/13084/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в обмеженні виплати пенсії та в не застосуванні норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні пенсії за віком з 27.03.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 , керуючись нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, та виплачувати в подальшому пенсію без обмеження максимальної суми з моменту призначення, а саме з 27.03.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 у справі №160/9496/22, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023, та з урахуванням відповідної заяви позивача від 27.03.2023, позивачу з 27.03.2023 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, при призначенні та обчисленні пенсії позивача відповідач безпідставно та необґрунтовано не застосував норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», в той час, як позивач у розумінні приписів ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», маючи стаж роботи на підземних роботах, на спеціальностях, що дають право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 - 25 років 04 місяці 5 днів, набув право на призначення пенсії у розмірі, встановленому ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», в силу закону, і посилання відповідача на те, що рішенням суду у справі №160/9496/22 пенсійний орган не було окремо зобов`язано застосовувати ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при призначенні пенсії позивача, жодним чином не спростовують право останнього на призначення пенсії у розмірі, передбаченому цією нормою закону. Крім того, відповідачем при призначенні позивачеві пенсії з 27.03.2023 її розмір визначено з урахуванням максимального розміру пенсії, що є протиправним, оскільки позивач працював та сплачував всі податки і збори відповідно до чинного законодавства, тому мав законні очікування на отримання пенсії у повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не застосування при призначенні та обчисленні з 27.03.2023 пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з ОСОБА_1 з 27.03.2023 перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», виходячи з розміру 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Суд за встановлених у справі обставин дійшов висновку, що про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», яке позивач набув в силу закону через наявність у нього достатнього пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 (понад 15 років).

Стосовно обмеження пенсії позивача максимальним розміром, суд зазначив, що оскільки пенсія позивачеві призначена після набрання чинності Законом №3668-VI (а саме з 27.03.2023), на позивача поширюється обмеження пенсії максимальним розміром, що встановлений Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» (№3668-VI).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Позивач зазначає, що редакція ч.3 ст. 27 Закону №1058-IV, яка передбачає обмеження розміру пенсії запроваджена відповідно до Закону №3668-VI від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». При цьому, рішенням Конституційного Суду №7-р(II)/2022 від 12.10.2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII.

Скаржник зазначає, що зміни щодо виплати пенсії у максимальному розмірі введені з 01.01.2008 із набранням чинності Законом України від 28.12.2007 №107-VI (пункт 35 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» у Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Рішенням Конституційного Суду від 22.05.2008 у справі №10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст.67 розділу I, п.п.2-4, 6-8, 10-18, пп.7 п.19, п.п.20-22,24-34, пп.1-6,8-12 п.35, п.п.36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» та п.3 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Таким чином, скаржник вважає, що доповнення у статті 27 Закону №1058-IV стосовно максимального розміру пенсії визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду від 22.05.2008 у справі №10-рп/2008. Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 22.05.2008 у справі №10-рп/2008, є втрата чинності із 22.05.2008 норм частини 3 статті 27 Закону №1058-IV, це, у свою чергу, виключає можливість законодавчого органу України вносити зміни у норму яка визнана неконституційною, оскільки після визнання неконституційною норми частини 3 статті 27 Закону №1058-IV,така вважається «відсутньою» у тексті Закону.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду в його оскаржуваній частині без змін як законне та обґрунтоване. Відповідач зазначає, що пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 01.10.2011 пенсія не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність). Для осіб, яким призначено пенсію за законодавством, що не передбачало обмеження максимального розміру, законодавець передбачив лише збереження раніше призначеного розміру пенсії. Водночас, право на здійснення перерахунку пенсії у розмірі, що перевищує максимально встановлений законом, законодавцем не передбачено. В даному випадку до спірних правовідносин підлягає застосуванню обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Позивач подав відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на правильності своєї позиції, зазначаючи, що пенсійний орган, обмеживши право позивача володіти своїм майном у вигляді пенсії в повному обсязі, порушив принцип, закріплений в ст.46 Конституції України.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем в частині незадоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в цій же частині.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду першої інстанції не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 17.06.2022 позивач - ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

За результатами розгляду вказаної вище заяви позивача із поданими разом з нею документами Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення від 24.06.2022 за №65, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Означене рішення оскаржено позивачем в судовому порядку. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 у справі №160/9496/22, яке залишено без змін Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №65 від 24.06.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи, що підтверджуються трудовою книжкою, як працівнику, безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних гірничих роботах з видобутку вугілля: - з 08.09.1997 по 14.06.1999 на Орендному підприємстві по видобутку вугілля шахта 71 «Індустрія»; - з 21.06.1999 по 29.12.2011 на ГО АО Шахта 81 «Київська» при звільненні по переводу «Шахта №81 «Київська» державного підприємства «Ровенькиантрацит»; - з 30.11.2011 по 20.03.2017 у відокремленому підрозділ «Шахта №81 «Київська» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17.06.2022, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду від 03.10.2022 у справі №160/9496/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувало до пільгового стажу позивача періоди роботи, що підтверджуються трудовою книжкою, як працівнику, безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних гірничих роботах з видобутку вугілля: - з 08.09.1997 р. по 14.06.1999 р. на Орендному підприємстві по видобутку вугілля шахта 71 «Індустрія»; - з 21.06.1999 р. по 29.12.2011 р. на ГО АО Шахта 81 «Київська» при звільненні по переводу «Шахта №81 «Київська» державного підприємства «Ровенькиантрацит»; - з 30.11.2011 р. по 20.03.2017 р. у відокремленому підрозділ «Шахта №81 «Київська» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» та повторно розглянуло до його заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17.06.2022 року, в наслідок чого прийняло рішення від 28.02.2023 №65 про відмову у призначенні пенсії.

Додатково у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.02.2023 №6 зазначено, що страховий стаж заявника - становить 51 рік 07 місяців 06 днів, пільговий стаж становить 24 роки 07 місяців 07 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В подальшому позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Першотравенського об`єднаного управління ПФУ №65 позивачеві з 27.03.2023 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому у вказаному рішенні зазначено, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 53 роки 04 місяці 06 днів, з яких пільговий стаж за Списком №1 - 25 років 04 місяці 5 днів. Наведене також підтверджено розрахунком стажу позивача, що міститься в матеріалах його пенсійної справи.

Водночас, при призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 27.03.2023 і при визначенні її розміру відповідачем не було застосовано приписи ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а розмір призначеної позивачеві пенсії було визначено з урахуванням максимального розміру пенсії (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність) на рівні - 20930,00 грн., що сторонами не заперечується, наявними в матеріалах справи не спростовується.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Як встановлено судом, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», виходячи з розміру 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

При цьому, як правильно зазначено судом першої інстанції, статтею 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. Розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на час виникнення спірних правовідносин максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

З приводу застосування вказаної норми, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI були внесені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, частину третю статті 27 викладено в такій редакції: « 3. Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцяти мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону.

Вказані зміни, внесені Законом №107-VI, визнані рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 неконституційними.

У подальшому, обмеження максимального розміру пенсії були введені Законом України «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи« від 08.07.2011 №3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011 і відповідно до ст.2 якого Максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, на осіб, яким пенсія нарахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VІ, зокрема, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого нарахування.

З приводу застосування до спірних відносин приписів пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №3668-VI суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно з абзацом першим пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №3668-VI визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Виходячи з аналізу наведених норм, вказані норми Закону №3668-VI стосуються виплат пенсії, призначеної до 01 жовтня 2011 року, та розмір якої на час призначення перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

В спірному випадку судом першої інстанції встановлено, що пенсія позивачеві призначена після набрання чинності Законом №3668-VI (а саме з 27.03.2023), отже, на позивача поширюється обмеження пенсії максимальним розміром, що встановлений Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» (№3668-VI).

Тобто, в разі перевищення розміру пенсії 10-ти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, пенсійний орган має застосувати обмеження пенсії максимальним розміром.

Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, вважає прийнятним врахування ним висновків Верховного Суду в постановах від 10 грудня 2020 року у справі №580/492/19, від 20 січня 2021 року у справі №640/1744/20, від 21 серпня 2018 року у справі №805/826/16-а, від 24 червня 2020 року у справі №580/234/19.

Також суд апеляційної інстанції, враховуючи висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25 січня 2023 року у справі №380/12268/20, зазначає, що норми пункту 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).

Норми статті 2 Закону №3668-VI також кореспондуються з положеннями ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначені положення Закону №3668-VI та ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Крім того, останні відповідають критерію якості закону, є чіткими та однозначними, а також мають легітимну мету. Практика Верховного Суду у цій категорії спорів є сталою та відповідає критерію єдності практики.

У вказаному випадку встановлене обмеження за своєю суттю не є звуженням обсягу набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, тому підстави для задоволення позову в цій часині відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі №160/13084/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко