Справа № 200/2753/24
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року Справа№200/2753/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Cлов`янськ, вул.Генерала Батюка, 8, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.04.2024р. року позивач звернувся до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та прийнято рішення №03 від 18.04.2024 року про відмову в призначенні пенсії через відсутність достатньої кількості пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період роботи з 21.05.1992 по 30.06.1992, 11.01.1993 по 21.03.1993, з 27.01.1998 по 27.11.1998, з 06.04.2015 по 04.05.2017, з 12.01.2022 (запис про звільнення відсутній), з 01.09.2022 по 23.01.2023. Крім цього у заяві про призначення пенсії відсутня інформація щодо місцезнаходження позивача, тобто документи в повному обсязі не надані.

Позивач наголошує, що має достатню кількість пільгового стажу, вважає, що вказаними рішеннями було порушено його право на пенсію та просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області за №03 від 18.04.2024 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку із наданням документів не в повному обсязі;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 : з 21.05.1992 року по 30.06.1992 року, 11.01.1993 року по 21.03.1993 року, з 27.01.1998 року по 27.11.1998 року, з 06.04.2015 року по 04.05.2017 року згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 від 06.03.1996 року; з 12.01.2022 згідно записів у Вкладишу до трудової книжки НОМЕР_3 від 04.05.2017 року, та з 01.09.2022 року по 23.01.2023 року згідно запису у трудовій книжці НОМЕР_4 від 01.09.2022 року;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути пакет документів ОСОБА_1 для призначення пенсії, як такий, що поданий в повному обсязі;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з 10.04.2024 року, з урахуванням рішення суду.

Ухвалою від 13.05.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Cлов`янськ, вул.Генерала Батюка, 8, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

27.05.2024 року відповідач надав відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вказав, що, відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком надаються відомості про місце проживання особи, проте таких відомостей до заяви позивача про призначення пенсії додано не було. Також відповідач наголошує, що у трудовій книжці позивача не зазначені відомості про умови праці, а саме: про зайнятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, тому для підтвердження спеціального трудового стажу необхідна уточнювальна довідка підприємства.

Відтак відповідач наголошує, що пільговий стаж позивача не є достатнім для наявності права на отримання пенсії за п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, отже спірне рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10.04.2024 року ОСОБА_1 через вебпортал ПФУ звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_5 позивач працював:

з 21.05.1992 по 30.06.1992 в якості учня електрослюсаря підземного з повним робочім днем в шахті;

з 11.01.1993 по 21.03.1993 майстром гірничого з повним робочім днем в шахті;

з 27.01.1998 року по 27.11.1998 року підземним електрослюсарем 3 розряду;

з 06.04.2015 року по 04.05.2017 року прохідником 5 розряду з повним робочім днем у шахті на дільницю підготовчих робіт;

з 12.01.2022 (запис про звільнення відсутній) прохідником 5 розряду з повним робочім днем під землею;

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_4 позивач працював:

з 01.09.2022 року по 23.01.2023 року прохідником 5 розряду з повним робочім днем під землею.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області, яким опрацьовано заяву ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності, було прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 18.04.2024 № 03 у зв`язку із наданням документів не в повному обсязі. Також Головним управлінням не враховано до пільгового стажу за Списком № 1 згідно із записами у трудовій книжці від 06.03.1996 серії НОМЕР_5 наступні періоди роботи: з 21.05.1992 по 30.06.1992 в якості учня електрослюсаря підземного, з 11.01.1993 по 21.03.1993 майстра гірничого на шахті «Кочегарка» ДП Артемвугілля, оскільки вищезазначене підприємство ліквідоване 01.07.2013 та потребує підтвердження Комісією; з 27.01.1998 по 27.11.1998 електрослюсаря підземного, учня підземного прохідника на шахті «ім. К.А.Рум`янцева», прохідника з 06.04.2015 по 04.05.2017 у Шахтоуправлінні «Дніпровське», прохідника з 12.01.2022 (запис про звільнення відсутній) у «Корум «Шахтспецбуд», оскільки довідки пільгового характеру, копії наказів про атестацію робочих місць по підприємствам з переліком атестованих професій (або виписки з цих наказів) заявником не надавались, в трудовій книжці відсутні повні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. До пільгового стажу за Списком № 1 не враховано згідно із записами у трудовій книжці від 01.09.2022 серії НОМЕР_4 період роботи з 01.09.2022 по 23.01.2023 в якості прохідника підземного у Шахтоуправлінні « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки довідки пільгового характеру, копії наказів про атестацію робочих місць по підприємствам з переліком атестованих професій (або виписки з цих наказів) заявником не надавались, в трудовій книжці відсутні повні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

В спріному рішенні зазначено, що за результатом розгляду заяви від 10.04.2024 та наданих документів ОСОБА_1 , вбачається, що ID карта від 08.04.2019 № 003217382 ОСОБА_1 видана ТСЦ № 1445 РСЦ МВС в Донецькій області м. Волноваха. Відомості про місце проживання особи не надавались.

Отже, страховий стаж позивача становить 29 років 06 місяців 27 днів, у тому числі пільговий стаж за Списком № 1- 10 років 09 місяців 27 днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 цієї статті визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Стаття 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлює, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.п. 1, 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника. Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років .

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа. У разі, якщо підприємство на якому працювала особа було ліквідовано без правонаступників, підтвердження пільгового стажу здійснюється відповідними комісіями.

Вказаний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 року по справі № 199/9104/16-а (2-а/199/110/17) (абз. 28, 29).

Щодо незарахування відповідачем періодів з 21.05.1992 по 30.06.1992, з 11.01.1993 по 21.03.1993.

Як вже було зазначено вище, в період з 21.05.1992 по 30.06.1992 позивач працював учнем електрослюсаря підземного з повним робочім днем в шахті; з 11.01.1993 по 21.03.1993 майстром гірничого на шахті «Кочегарка» ДП Артемвугілля з повним робочім днем в шахті.

Таким чином суд наголошує, що періоди роботи позивача з 21.05.1992 по 30.06.1992 і з 11.01.1993 по 21.03.1993 підтверджуються як пільгові відомостями, наявними в трудовій книжці і не потребують підтвердження, визначеного Порядком № 18-1.

Щодо періодів з 27.01.1998 року по 27.11.1998 року, з 06.04.2015 року по 04.05.2017 року, з 12.01.2022 (запис про звільнення відсутній), які не були враховані відповідачем через відсутність довідкок пільгового характеру, копій наказів про атестацію робочих місць по підприємствам з переліком атестованих професій (або виписки з цих наказів), відсутність повних відомостей в трудовій книжці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Як вже було зазначено вище, позивач працював: з 27.01.1998 року по 27.11.1998 року підземним електрослюсарем 3 розряду на шахті «ім. Абакумова»; з 06.04.2015 року по 04.05.2017 року прохідником 5 розряду з повним робочім днем у шахті на дільницю підготовчих робіт; з 12.01.2022 (запис про звільнення відсутній) прохідником 5 розряду з повним робочім днем під землею; з 01.09.2022 року по 23.01.2023 року прохідником 5 розряду з повним робочім днем під землею;

Відтак суд звертає увагу, що в трудовій книжці позивача наявні відомості щодо роботи повний робочій день в шахті щодо періодів з 06.04.2015 року по 04.05.2017 року, з 12.01.2022 (запис про звільнення відсутній), з 01.09.2022 року по 23.01.2023 року для визначення цих періодів як пільгових.

Відповідно Постанови КМУ «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11.03.1994 року № 162, яка була чинна у період з 11.03.1994 року по 16.01.2003 року, посада «електрослюсар підземний» (1010100г-19931) відноситься до Списку № 1.

Щодо аргументу відповідача з приводу відсутності інформації про проведення атестації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та розробленими Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров`я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

За приписами п.п. 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Частиною 2 п. 4 цього Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено обов`язок своєчасного та якісного проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому не проведення або не своєчасне та неякісне проведення з вини керівників підприємств атестації, а також формулювання наказів про проведення атестації робочих місць не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Аналогічний правовий висновок зазначено в Постанові Великої палати Верховного суду від 19.02.2020 року по справі № 520/15025/16-а.

На підставі викладених висновків суд наголошує, що періоди роботи позивача з 27.01.1998 року по 27.11.1998 року на посаді підземного електрослюсаря 3 розряду; з 06.04.2015 року по 04.05.2017 року прохідником 5 розряду з повним робочім днем у шахті; з 12.01.2022 (запис про звільнення відсутній) прохідником 5 розряду з повним робочім днем під землею підягають зарахуванню до пільгового стажу.

Щодо позиції відповідача про відсутність документу, якій вказує на місце реєстрації заявника.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачем при зверненні за призначенням пенсії не було надано Довідку про реєстрацію місця проживача, проте було надано довідтку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27.09.2022 року № 12050- в якій зазначено, о пощзивач зареєстрований на тимчасово окупованій території.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 22-1 до заяви про призначення

пенсії за віком надаються відомості про місце проживання особи. Інших вимог вказаний пункт Порядку № 22-1 не містить.

Відтак позиція відповідача щодо відсутності відомостей про місце проживання особи є помилковою.

На підставі викладеного, враховуючи вищезазначені висновки, суд вважає за належне: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області за №03 від 18.04.2024 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 : з 21.05.1992 року по 30.06.1992 року, 11.01.1993 року по 21.03.1993 року, з 27.01.1998 року по 27.11.1998 року, з 06.04.2015 року по 04.05.2017 року згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 від 06.03.1996 року; з 12.01.2022 згідно записів у Вкладишу до трудової книжки НОМЕР_3 від 04.05.2017 року, з 01.09.2022 року по 23.01.2023 року згідно запису у трудовій книжці НОМЕР_4 від 01.09.2022 року; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з 10.04.2024 року з урахуванням рішення суду.

При цьому суд вважає, що вказаний вище спосіб захисту прав позивача є належним та достатнім в розумінні КАС України.

Відповідно позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1211, 20грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача вказаної суми судового збору.

Керуючись полоденнями КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Cлов`янськ, вул.Генерала Батюка, 8, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області за №03 від 18.04.2024 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 : з 21.05.1992 року по 30.06.1992 року, 11.01.1993 року по 21.03.1993 року, з 27.01.1998 року по 27.11.1998 року, з 06.04.2015 року по 04.05.2017 року згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 від 06.03.1996 року; з 12.01.2022 згідно записів у Вкладишу до трудової книжки НОМЕР_3 від 04.05.2017 року, з 01.09.2022 року по 23.01.2023 року згідно запису у трудовій книжці НОМЕР_4 від 01.09.2022 року.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з 10.04.2024 року з урахуванням рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Cлов`янськ, вул.Генерала Батюка, 8, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211 грн., 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Стойка