Справа № 160/11936/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН-ТАЖ" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів з картками відмови в прийнятті митної декларації, -
08.05.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІН-ТАЖ" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці, в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100330/2023/000072/2 від 15.12.2023 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2023/000797;
- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA 100330/2024/000002/2 від 16.01.2024 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000028;
Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на порушення відповідачем вимог ст.ст. 53, 54, 55, 57, 58 Митного кодексу України при винесенні оскаржуваних рішень. Позивач зазначає, що рішення про коригування митної вартості товарів та зміст картки відмови в прийнятті митної декларації, не містять взагалі ніяких достовірних та беззаперечних доказів відносно того, що в її розпорядженні немає інформації про ціну товару, поставленого за такими ж умовами поставки, що й оцінюваний товар. А також документи не містять і докладної інформації та пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії товарів, ціна яких взята за основу для коригування митної вартості. Позивач вважає, що подані ним документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем в свою чергу не надано належного обгрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару. На підставі викладеного, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 13.06.2024 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
23.05.2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника Київської митниці надійшов письмовий відзив на позов, в якому він заперечує проти доводів, викладених у позовній заяві, вважає позовну заяву необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Київська митниця вважає, що позивачем не доведено факт оплати витрат на перевезення товару саме покупцем, як того вимагають умови поставки. За результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують заявлену митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості на умовах поставки CPT. У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до статті 53 Митного Кодексу України позивачу запропоновано було подання протягом 10 календарних днів наступних додаткових документів (за наявності). Від надання додаткових документів декларант відмовився, про що повідомив митний орган відповідним листом, чим припинив 10 денний термін для їх надання відповідно до п.6 ч. 2 ст. 255 Кодексу. Враховуючи вищевикладене та те, що декларантом не надано у повному обсязі додаткові документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів, митним органом прийнято спірні рішення про коригування митної вартості товарів. Таким чином, вважає, що посадові особи Київської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно д о вимог чинного законодавства України, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
27.05.2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій він зазначив наступне. Для підтвердження митної вартості товарів позивач подав митному органу всі документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України, які підтверджують митну вартість товарів. У поданих позивачем документах для підтвердження митної вартості товарів відсутні будь-які розбіжності, ознаки підробки або відомості, які б не підтверджували числові значення складових митної вартості товарів. Таким чином, позивачем надано митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які ґрунтуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Таким чином, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування додаткових доказів у даній справі відмовлено.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що
1. З`явлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
2. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
3. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:
1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;
2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;
3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;
4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;
5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;
6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;
7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
4. У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
5. Декларація митної вартості подається у разі:
1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;
2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;
3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
6. В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.
7. Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.
8. У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
9. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
10. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
11. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що
1. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
2. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
3. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
4. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
5. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
6. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Даний товар надійшов на адресу позивача на виконання зовнішньоекономічного контракту від 19.04.2023 року №19-423VIN, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІН-ТАЖ» та іноземною компанією ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD (Китай).
Митна вартість товару заявлена декларантом позивача за основним методом відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.
Для підтвердження митної вартості товару декларантом надано наступні документи пакувальний лист PACKING LIST №11631019JK від 28.09.2023 року (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №11631019JK від 28.09.2023 (код документу 0380), міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №420002 від 07.12.2023 року (код документ 0730); документ про походження товару INVOICE №11631019JK від 28.09.2023 року (код документ 0862); висновок експерта №ГО-1401 від 12.12.2023 року Дніпропетровської торгово-промислової палат (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER №б/н від 28.09.2023 року (код документу 3022); контракт №19-423VIN від 19.04.2023 року (код документу m4100), додаткову угоду №1 від 13.07.2023 року до контракту №19-423VIN (код документу m 4103); декларація митної вартості №6162 від 15.12.2023 року.
Відповідно до статті 53 МКУ митницею були додатково витребувані від позивача наступні документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особам пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість які визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умі договору (угоди, контракту);
4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - лист, виробника товару);
5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мої офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мово міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ;
6) якщо здійснено страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування перекладом на мову' офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ;
7) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
8) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
9) виписку з бухгалтерської документації;
10) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
11) за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Листом за №1512/1 від 15.12.2023 року (код документу 9000) позивач повідомив відповідача про те, що він не має можливості надати додаткові документи.
Відповідачем прийнято рішення про відмову у митному оформленні товарів та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2023/000797, якою повідомив про відмову у митному оформлені (випуску) товарів та митним органом винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 15.12.2023 року №UA100330/2023/000072/2.
Різниця митних платежів від митної вартості товарів, визначеної декларантом та скоригованої відповідачем зазначеної у рішенні №UA100330/2023/000072/2 від 15.12.2023 склала 381 243,82 грн.
Даний товар надійшов на адресу позивача на виконання зовнішньоекономічного контракту від 19.04.2023 року №19-423VIN, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІН-ТАЖ» та іноземною компанією ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD (Китай).
Митна вартість товару заявлена декларантом позивача за основним методом відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.
Для підтвердження митної вартості товару декларантом надано наступні документи: пакувальний лист PACKING LIST №11631022JK від 05.01.2024 року (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №11631022JK від 05.01.2024 року (код документу 0380); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №б/н від 12.01.2024 року (код документу 0730); документ про походження товару INVOICE №11631022JK від 05.01.2024 року (код документу 0862), висновок експерта №ГО-49 від 16.01.2024 року Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER №б/н від 05.01.2024 року (код документу 3022); контракт №19-423VIN від 19.04.2023 року (код документу m4100); додаткову угоду №1 від 13.07.2023 року до контракту №19-423VIN (код документу m 4103); декларацію митної вартості №6260 від 16.01.2024 року.
Відповідно до статті 53 МКУ митницею були додатково витребувані від позивача наступні документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особам пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість які визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умі договору (угоди, контракту);
4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - лист, виробника товару);
5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мої офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мово міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ;
6) якщо здійснено страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування перекладом на мову' офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ;
7) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
8) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
9) виписку з бухгалтерської документації;
10) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
11) за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Листом за №1601/1 від 16.01.2024 року (код документу 9000) позивач повідомив відповідача про те, що він не має можливості надати додаткові документи.
Відповідачем прийнято рішення про відмову у митному оформленні товарів та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000028 та митним органом винесено рішення про коригування заявленої митної вартості від 16.01.2024 №UA100330/2024/000002/2.
Різниця митних платежів від митної вартості товарів, визначеної декларантом та скоригованої відповідачем зазначеної у рішенні №UA100330/2024/000002/2 від 16.01.2024 року склала 326 791,72 грн.
Даний товар надійшов на адресу позивача на виконання зовнішньоекономічного контракту від 19.04.2023 року №19-423VIN, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІН-ТАЖ» та іноземною компанією ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD (Китай).
Митна вартість товару заявлена декларантом позивача за основним методом відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.
Для підтвердження митної вартості товару декларантом надано наступні документи: пакувальний лист PACKING LIST №11631021JK від 24.10.2023 року (код документу 0271); рахунок-фактуру INVOICE №11631021 JK від 24.10.2023 року (код документу 0380); міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №420699С від 19.01.2024 року (код документ) 0730); документ про походження товару INVOICE №11631021JK від 24.10.2023 року (код документ) 0862); специфікація рахунку-фактури Specification for invoice №11631021JK -3 від 24.10.2023 року (код документу 3000); висновок експерта №ГО-1449 від 22.12.2023 року Дніпропетровської торгово-промислової палата (код документу 3016); комерційну пропозицію OFFER №б/н від 24.10.2023 року (код документу 3022); контракт №19-423VIN від 19.04.2023 року (код документу m4100); додаткову угоду №1 від 13.07.2023 року до контракту №19-423VIN (код документу m 4103); декларацію митної вартості №6274 від 22.01.2024 року.
Відповідно до статті 53 МКУ митницею були додатково витребувані від позивача наступні документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особам пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість які визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умі договору (угоди, контракту);
4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - лист, виробника товару);
5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мої офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мово міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ;
6) якщо здійснено страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування перекладом на мову' офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ;
7) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
8) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
9) виписку з бухгалтерської документації;
10) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
11) за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Листом за №2201/1 від 22.01.2024 року (код документу 9000) позивач повідомив відповідача про те, що він не має можливості надати додаткові документи.
Відповідачем прийнято рішення про відмову у митному оформленні товарів та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення №UА100330/2024/000041 та митним органом винесено рішення про коригування заявленої митної вартості від 22.01.2024 року № UА100330/2024/000003/2.
Різниця митних платежів від митної вартості товарів, визначеної декларантом та скоригованої відповідачем зазначеної у рішенні №UA100330/2024/000003/2 від 22.01.2024 року склала 310 074,19 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були надані усі документи для необхідності обчислення митної вартості товару.
Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 Митного кодексу України).
Таким чином, аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року в справі №809/1884/16.
Суд зазначає, що твердження відповідача у рішеннях про те, що «не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням, завантаженням та вивантаженням товарів на названого місця призначення» суперечить самим принципам ІНКОТЕРМС, які чітко регламентують момент передачі прав на товар і усі пов`язані з цим ризики, та визначають, зокрема: хто і за чий рахунок забезпечує транспортування товарів територіями країн продавця, покупця, транзитних країн, морськими та повітряними шляхами; обов`язки сторін щодо страхування вантажів і оформлення комерційних документів; місце і час переходу від продавця до покупця ризиків втрати чи пошкодження товарів.
Отже, роль ІНКОТЕРМС у ціноутворенні полягає саме в тому, що ця система встановлює варіанти розподілу фінансових обов`язків продавця та покупця щодо покриття різних видів витрат на постачання товарів, а відтак формує різні види міжнародних цін, які називають інвойсними (англ. Invoice - накладна, фактура). Інвойсні ціни вказують в рахунках - фактурах.
Пунктом 2.3. зовнішньоекономічного контракту №19-423VIN від 19.04.2023 року визначено: «Якщо інше не передбачено рахунком-фактурою (Інвойсом), ціна товару за цим контрактом включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), а також всі інші витрати до пункту призначення, оплата яких передбачена продавцем, відповідно до базисних Правил «ІНКОТЕРМС в редакції 2020».
Отже, наведене свідчить про те, що погоджуючи саме обрані умови поставки СРТ, сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару, фрахт та/або транспортні витрати до узгодженого пункту призначення.
Крім того, слід зазначити, що додаткові витрати зі страхування товару позивач не поніс, так як відповідно до пункту 1.4. зовнішньоекономічного контракту №19-423VIN від 19.04.2023 року сторони домовились, що страхування вантажу за цим контрактом не здійснюється.
Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару.
Щодо надання коносамента та договору мультимодального перевезення слід зазначити наступне.
За змістом всіх рішень про коригування митної вартості товарів, відповідач вказує на розбіжність в тому, що «відповідно до пункту 1.5 контракту від 19.04.2023 року №19-423VІN встановлено перелік документів, до якого входить коносамент. Однак, вказаний документ до митного оформлення не надано.».
А за змістом рішень №UA100330/2024/000002/2 від 16.01.2024 року, №UA100330/2024/000003/2 від 22.01.2024 року, відповідач вказує на те, що «Декларантом ТОВ «ВІН-ТАЖ» не було надано до митного оформлення договору мультимодального перевезення.».
Однак, відповідач не прийняв до уваги норми Митного кодексу України, якими визначена необхідність надання транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, для підтвердження витрат на транспортування.
Таким чином, у декларанта є право взагалі не надавати перевізні документи, так як пунктом 2.3. зовнішньоекономічного контракту №19-423VIN від 19.04.2023 року визначено, що ціна товару за цим контрактом включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), і це не є розбіжністю складової митної вартості товарів.
Таким чином, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Отже, зазначені митницею у повідомленнях та рішеннях про коригування митної вартості зауваження, розбіжності та невідповідність відомостей, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.
Таким чином, суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 Митного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При цьому, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмово провадження є дана складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100330/2023/000072/2 від 15.12.2023 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2023/000797.
Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA 100330/2024/000002/2 від 16.01.2024 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000028.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна