Справа № 620/7299/24
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року Чернігів Справа № 620/7299/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, у якому просить:

визнати протиправною відмову Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надати на адвокатський запит, поданий 16 лютого 2024 року за вих. №1-160224 адвокатом Марченко Поліною Вікторівною в інтересах ОСОБА_1 , інформацію про зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальні провадження, пов`язані з посяганням на життя та здоров`я військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) під час несення ними служби у складі прикордонних нарядів з охорони державного кордону у зоні їх відповідальності у період з 01 червня 2022 р. по 03 липня 2023 р., про що повідомлено листом Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 21 лютого 2024 року №3841/124/46-2024;

зобов`язати Новгород-Сіверський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надати на адвокатський запит, поданий 16 лютого 2024 року за вих. №1-160224 адвокатом Марченко Поліною Вікторівною в інтересах ОСОБА_1 , інформацію про зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальні провадження, пов`язані з посяганням на життя та здоров`я військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) під час несення ними служби у складі прикордонних нарядів з охорони державного кордону у зоні їх відповідальності у період з 01 червня 2022 р. по 03 липня 2023 р.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.

Відповідачем в установлений судом строк, подано до суду відзив на позов, у якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, вважає доводи позивача необґрунтованими, та просить у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 продовжено Головному управлінню Національної поліції в Чернігівській області процесуальний строк на подання відзиву та доданих до нього документів та долучено їх до справи № 620/7299/24.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Так, відповідно до договору про надання правової допомоги від 11.07.2023 № 110723-1 адвокат Марченко Поліна Вікторівна представляє інтереси ОСОБА_1 .

16.02.2024 адвокатом Марченко П.В. у порядку статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області подано адвокатський запит № №1-160224, у якому вона просила надати інформацію про зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальні провадження, пов`язані з посяганням на життя та здоров`я військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) під час несення ними служби у складі прикордонних нарядів з охорони державного кордону у зоні їх відповідальності у період з 01.06.2022 по 03.07.2023. Крім того, просила надати запитувану інформацію у формі: 1) таблиці із зазначенням: номеру кримінального провадження, дати та часу реєстрації; фабули кримінального правопорушення; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення; - контактні дані посадових осіб, уповноважених здійснювати досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні, або 2) витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію відповідного кримінального провадження. Вказану інформацію адвокат просила надіслати на її електронну адресу та засобами поштового зв`язку.

Листом від 21.02.2024 вих № 3841/124/46-2024 Новгород-Сіверський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області повідомив, що ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Марченко П.В., визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 0000353 від 03.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 115 КК України, а тому інформацію, запитувану у адвокатському запиті, надати не є можливим, так як вона не стосується вказаного кримінального провадження. Як додатком відповідач надав витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000353 від 03.07.2023.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовано Законом України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон №5076-VI).

Статтею 1 Закону №5076-VI визначено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Положеннями статті 20 Закону № 5076-VI визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

У свою чергу, згідно із статтею 24 Закону №5076-VI адвокатський запит письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Згідно із частиною третьою статті 24 Закону №5076-VI відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Із системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право звертатися з адвокатськими запитами згідно договору про надання правової допомоги. При цьому, орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому направлено належним чином оформлений адвокатський запит, зобов`язаний надати запитувану інформацію та копії документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Частина 2 статті 7 згаданого закону передбачає, що розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами (частина 2 статті 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

У свою чергу, частина 2 статті 6 згаданого закону передбачає, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Пунктом 5 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено, що досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження;

У частині другій статті 214 КПК України, зокрема, передбачено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Таким чином, інформацією, яка містить таємницю досудового розслідування, є та, яку було створено або одержано відповідачем у кримінальному провадженні після внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Доступ до такої інформації мають учасники кримінального провадження та інші особи.

Так, КПК України регламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників кримінального провадження з інформацією, створеною (одержаною) у ході досудового розслідування та судового провадження відповідної кримінальної справи. А тому доступ учасників кримінального провадження, до яких належить, зокрема, адвокат, до інформації, створеної (одержаної) у ході досудового розслідування, забезпечується в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Інші особи, які не є учасниками кримінального провадження, можуть реалізувати своє право на отримання відповідної інформації за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 222 КПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 08.04.2020 у справі № 826/7244/18.

Як свідчать матеріали справи, 16.02.2024 адвокатом Марченко П.В. у порядку статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області подано адвокатський запит № №1-160224, у якому вона просила надати інформацію про зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальні провадження, пов`язані з посяганням на життя та здоров`я військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) під час несення ними служби у складі прикордонних нарядів з охорони державного кордону у зоні їх відповідальності у період з 01.06.2022 по 03.07.2023. Крім того, просила надати запитувану інформацію у формі: 1) таблиці із зазначенням: номер кримінального провадження, дата та час реєстрації; фабула кримінального правопорушення; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення; - контактні дані посадових осіб, уповноважених здійснювати досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні, або 2) витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію відповідного кримінального провадження. Вказану інформацію адвокат просила надіслати на її електронну адресу та засобами поштового зв`язку.

Листом від 21.02.2024 вих № 3841/124/46-2024 Новгород-Сіверський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області повідомив, що ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Марченко П.В., визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 0000353 від 03.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 115 КК України, а тому інформацію, запитувану у адвокатському запиті, надати не є можливим, так як вона не стосується вказаного кримінального провадження. Як додатком відповідач надав витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000353 від 03.07.2023.

Суд зазначає, що на адвокатський запит відповідач повідомив адвокату інформацію в межах своєї компетенції. Інформація та документи не були надані, оскільки запитувані відомості містять персональні дані військовослужбовців та посадових осіб військової частини, а також відомості, які мають обмежений доступ.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання протиправною відмову Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надати на адвокатський запит, поданий 16 лютого 2024 року за вих. №1-160224 адвокатом Марченко Поліною Вікторівною в інтересах ОСОБА_1 , запитувану ним інформацію.

У свою чергу, згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, з наведеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року у справі № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у наявності в особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача з боку відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд наголошує, що дослідження правомірності прийняття рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень повинно здійснюватися на момент їх прийняття (вчинення) та не може обґрунтовуватись юридичною правильністю (правомірністю) таких актів із урахуванням подій, які сталися, або могли статися у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 у справі № 826/16634/16, від 05.09.2018 у справі № 826/8956/17 та від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, яка в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права.

Суд вказує, що позивач не запитував інформацію чи копії документів, отриманих під час здійснення конкретного кримінального провадження, натомість суть адвокатського запиту зводиться до надання інформації стосовно надання інформації про зареєстровані в ЄРДР кримінальні провадження, пов`язані з посяганням на життя та здоров`я військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) під час несення ними служби у складі прикордонних нарядів з охорони державного кордону у зоні їх відповідальності. Решта питань, порушених у запиті, є уточнюючими та випливають із наведеної суті. З огляду на це, позовна вимога про зобов`язання Новгород-Сіверський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надати на адвокатський запит, поданий 16 лютого 2024 року за вих. №1-160224 адвокатом Марченко Поліною Вікторівною в інтересах ОСОБА_1 , запитувану інформацію задоволенню також непідлягає.

Також суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі. Даний спір, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України, має публічно-правовий характер, а оскаржувана бездіяльність не є такою, яка вчинена у тому чи іншому кримінальному провадженні, та не належить до визначеного статтею 303 КПК України переліку рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Приймаючи до уваги викладене в сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відмову у задоволенні позовних вимог.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач-1: Новгород-Сіверський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, вул. Захисників України, 26, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000, .

Відповідач-2: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області пр-т. Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000, .

Повний текст рішення виготовлено 11 липня 2024 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА