Справа № 420/21612/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду ЮхтенкоЛ.Р., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 09 липня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:

- Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо не застосування за період з 20.11.2018 р. по 14.02.2024р. при обчислені ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) розміру усіх видів щомісячного грошового забезпечення та інших виплат, грошової допомоги на оздоровлення за 2019-2024 роки, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01.01.2019 р., Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 р., Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 р., Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 р., Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 р., та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт.

- Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2019 р. по 14.02.2024р. усіх видів щомісячного грошового забезпечення та інших виплат, грошової допомоги на оздоровлення за 2019- 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .) згідно вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІУ у разі задоволення позовних вимог здійснити виплату ОСОБА_2 усіх видів грошового забезпечення за 2019-2024 роки без утримання з неї сплати єдиного соціального внеску.

- Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 грн. на користь позивача.

Позовна заява обґрунтована тим, що бездіяльність відповідача щодо не здійснення належних нарахувань є протиправною.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку щодо залишення позову без руху, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати на час переведення його до іншої військової частини належних йому сум грошового забезпечення за період з 20.11.2018 по 14.02.2024 року.

До позовної заяви позивач подає клопотання про поновлення провадження у справі, в якому позивач просить поновити строк звернення до суду, посилаючись на те, що позивач дізнався про порушення своїх прав у травні 2024 року та правовідносини виникли у даному спорі до набрання чинності змін до ст. 233 КЗпП України, тому позивач вважає, що можливе застосувати положення норм матеріального права про не обмеження позивача будь-яким строком звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Розглянувши вказане клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд доходить висновку, що воно є необґрунтованими, а тому не належить задоволенню, з таких підстав.

Так, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Тобто, з урахуванням наведеного строк на оскарження бездіяльності відповідача сплинув 14.05.2024 року.

До суду позивач звертається із позовом 09.07.2024 року.

Позивач зазначає, що про порушення його йому стало відомо в травні 2024 року, проте доказів на підтвердження таких доводів до суду не надає.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач звернувся з позовом із пропуском строку звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

А тому, позивач має подати заяву стосовно поновлення строку звернення до суду, з обґрунтуванням поважних причин пропуску такого строку.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою зазначеної статті КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

При таких обставинах, позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.160,161,167,169,256, 294 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- залишити без руху.

2. Повідомити заявника про необхідність усунути недоліки, викладені в ухвалі протягом десяти днів з моменту її отримання шляхом надання безпосередньо до канцелярії Одеського окружного адміністративного суду (адреса: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога,14) документів, що підтверджують усунення викладених в ухвалі недоліків.

3. Роз`яснити заявнику, що в іншому випадку заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя Л.Р. Юхтенко