Справа № 609/541/24
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 609/541/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В. розглянувши в порядку письмового провадження в мiстi Рiвному справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Просив визнати дії старшого сержанта поліції, поліцейського СПД № 2 (м. Шумськ) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області Поліщука P.M. протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1841839 від 06 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1841839 від 06 квітня 2024 року, прийнятою поліцейським СПД № 2 (м. Шумськ) Кременецького районного відділу поліції ГУНІІ в Тернопільській області, старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 06 квітня 2024 року о 16:53:33 в м. Шумськ по вул. Українська, 77, водій керуючи автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. НОМЕР_1 по вулиці Українська в м. Шумськ не надав переваги в русі службовому автомобілю чим порушив п. 16.1 ПДР (Порушення водіями транспортних засобів правил проїзду регульованих перехресть). Дана постанова підлягає скасуванню, оскільки позивачем жодних вимог Правил дорожнього руху не порушувались. В оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу його вини. Підстав для складання оскаржуваної постанови у працівника поліції не було. Ухвалою суду від 20.05.2024 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу без повідомлення (виклику) учасників справи. Від представника відповідача Т.Старжинського до суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому заперечили проти задоволення позовних вимог. Просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність. В зв`язку з зайнятістю по службі, справу слухати у відсутності представника ГУНП в Тернопільській області. Свою правову позицію обґрунтовують тим, що 06.04.2024 р. позивач керував ТЗ Volkswagen Passat ДНЗ В01891ВЕ в м. Шумськ не надав переваги в русі службовому автомобілю , чим порушив п. 16.1 ПДР України. Поліцейським СПД (м. Шумськ) інспектор поліції ГУНП в Тернопільській області було виявлено дане порушення правил дорожнього руху та винесено на позивача постанову серії ЕНА № 1841839 від 06.04.2024 р. за ч.2. ст.122 КУпАП та накладено на позивача штраф в розмірі 510 грн. Постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також при винесенні постанови позивач не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 268 КУпАП позивач не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності. Також позивач не висловлював скарг на постанову, хоча міг це зробити відповідно до ст. 293 КУпАП, отже скарг на винесення постанови не було. Відповідачем до відзиву також долучено диск з відеозаписом, який був оглянутий судом. Дослідивши наявні у справі докази, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення за наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1841839 від 06 квітня 2024 року, прийнятою поліцейським СПД № 2 (м. Шумськ) Кременецького районного відділу поліції ГУНІІ в Тернопільській області, старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУнАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 06 квітня 2024 року о 16:53:33 в м. Шумськ по вул. Українська, 77, водій керуючи автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. НОМЕР_1 по вулиці Українська в м. Шумськ не надав переваги в русі службовому автомобілю чим порушив п. 16.1 ПДР (Порушення водіями транспортних засобів правил проїзду регульованих перехресть). У ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Відповідно до п. 16.11. ПДР На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Як слідує з наданого відповідачем та оглянутого судом запису на диску DVD- R , вказаний відеозапис відображає відомості вчиненого правопорушення, яке дійсно мало місце 06.04.2024, на якому чітко відображено, що транспортний засіб марки VOLKSWAGEN PASSAT, р.н. НОМЕР_2 рухаючись по другорядній дорозі не надав переваги в русі службовому автомобілю, який рухався по головні дорозі. Таким чином, порушення ПДР і правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, в діях позивача підтверджене доказами в порядку, передбаченому ст.251 КпАП України, оскільки, як встановлено судом, позивач, в обґрунтуванні позовних вимог заперечив факт вчинення правопорушення , що було спростовано оглянутим відеозаписом. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показниками технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Визначений ст. 77 КАС УКраїни обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч.1 цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких грунтуються його вимоги. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що у інспектора були достатні підстави, а саме фактичні дані, які свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Зазначені у постанові фактичні обставини вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідають фабулі ч.2 ст.122 КУпАП, а прийняте інспектором рішення про накладення на позивача штрафу в розмірі 510 грн. відповідає санкції ч.2 ст.122 КУпАП, відтак позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, Тернопільський район, м.Тернопіль, вул. Валова, 11, . Повний текст рішення виготовлено 15.07.2024.

Суддя: О.В.Панас