Справа № 520/10782/24
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 липня 2024 року справа № 520/10782/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Григоров Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34,м. Полтава, Полтавська обл., Полтавський р-н, 36000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15 лютого 2024 №25 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву від 07 лютого 2024 року ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ч.1 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправно відмовило у призначенні їй пенсії за у зв`язку з втратою годувальника, що є порушенням права позивачки на вільне володіння своїм майном у вигляді пенсії.

Ухвалою суду від 10.05.2024р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Представником ГУ ПФУ в Полтавській області подано відзив на адміністративний позов, у якому останній зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що за наявними відомостями годувальник перебуває у полоні військових Російської Федерації - особа не має статусу зниклої безвісти за особливих обставин. Для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника за наданими документами підстави відсутні.

З урахуванням викладеного суд вважає можливим розгляд та вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, які є достатніми та належними.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області із заявою від 07.02.2024р. про призначення пенсії по втраті годувальника на дітей за зниклого безвісти ОСОБА_2 , який згідно наданого до матеріалів справи Свідоцтва про укладення шлюбу від 12.11.2013 р. є чоловіком позивачки.

Заява позивачки була розглянута ГУ Пенсійного фонду в Полтавській області з урахуванням принципу екстериторіальності, відповідно до Порядку № 22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 25.11.2005р. № 22-1 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15.02.2024р. №25 було відмовлено ОСОБА_1 у призначені пенсії по втраті годувальника; роз`яснено, що оскільки годувальник перебуває у полоні військових російської федерації - особа не має статусу зниклої безвісти за особливих обставин, для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника за надними документами підстави відсутні.

Позивачка не погодившись із вищевказаним, звернулася до суду з позовом в цій справі.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ч.1 ст.46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечення правового регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей визначає Закон України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" № 2505-VІII (далі - Закон № 2505-VІII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2505-VІII особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 2505-VІII особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Пунктом 4 ст. 6 Закону № 2505-VІII передбачено, що члени сім`ї особи, зниклої безвісти мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Пенсійне забезпечення громадян реалізується відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058).

Відповідно до статті 36 Закону України № 1058 Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 36 цього Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються діти померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

За приписами частини 3 статті 36 Закону № 1058 до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до абз. 2 п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV у членів сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

За приписами абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, призначається на період, протягом якого така особа зберігає цей правовий статус. Виплата такої пенсії припиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, відмітки про встановлення місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків особи, зниклої безвісти або зниклої безвісти за особливих обставин.

З аналізу вищевказаних норм суд доходить висновку, що для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин встановлений вичерпний перелік умов, до яких відносяться: непрацездатність членів сім`ї особи, яка зникла безвісти; перебування на повному утриманні годувальника (за виключенням дітей); сплив одного місяці з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Згідно ч. 1 статті 4 Закону України Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин не позбавляє її родичів або інших осіб права на звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 наведеної вище постанови за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про період роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Механізм подання та оформлення документів для призначення або перерахунку пенсій регулюється відповідним Порядком.

Так, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року № 1566/11846 (зі змінами і доповненнями) визначено перелік документів, які подаються до заяви про призначення пенсії по втраті годувальника.

У відповідності до пункту 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Згідно підпункту 4 документами, що підтверджують смерть годувальника є свідоцтво про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Згідно з абзацом другим пункту 3 частини першої статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 у членів сім`ї особи, якій відповідно до закону № 2505 надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника виникає через один місяць з дня внесення інформації про безвісне зникнення особи до Єдиного реєстру досудових розслідувань або до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин.

Судом встановлено, що позивачка, звертаючись до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 07.02.2024р. за про призначення пенсії по втраті годувальника на дітей 15.03.2014р. та 11.10.2015р. народження за зниклого безвісти ОСОБА_2 , разом із заявою надала витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин за №9 сформований 08.01.2024р., що не заперечується сторонами по справі.

Згідно вказаного витягу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначений як особа, що зникла безвісти за особливих обставин на території тимчасової окупації частини України, особа, яка перебуває в полоні. Дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин - 05 січня 2024 року.

Таким чином, позивачкою було дотримано всіх визначених вимог для призначення пенсії у разі втрати годувальника непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

Судом встановлено, що відповідачем відмова у призначенні пенсії мотивована відсутністю у годувальника статусу зниклої безвісти за особливих обставин. При цьому відповідач підкреслював, що у наданому витязі в розділі "інформація про обставини зникнення безвісти та встановлення її місця перебування" зазначено "особа, яка перебуває в полоні" .

Такі доводи відповідача суд вважає необгрунтованими, оскільки за наведених вище положень Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" ОСОБА_2 має статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Внесені до відповідного реєстру відомості підтверджують зазначене у повній мірі. Примітка про знаходження ОСОБА_2 в полоні має уточнюючий характер та не спростовує висновок про наявність зазначеного вище статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що рішення, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15.02.2024р. №25 є протиправним та підлягає скасуванню.

Зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 07 лютого 2024 року ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ч.1 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідає меті належного поновлення прав позивача та слугуватиме досягненню того, щоб виниклий між сторонами спір було остаточно вирішено.

Крім того, з урахуванням положень частини 2 ст. 9 КАС України, за якими суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а також беручи до уваги положення абз. 2 частини 4 ст. 245 КАС України, за якими у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні, суд в даній справі вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2024р. з врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242-243, 245-246, 258 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15 лютого 2024 року №25 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву від 07 лютого 2024 року ОСОБА_1 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ч.1 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням висновків суду та його правової оцінки, наданих в цьому рішенні.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров