Справа № 440/1174/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 р. Справа № 440/1174/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2024, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, м. Полтава по справі № 440/1174/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Полтавській області прийняте відповідно до ч. 11 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-V про попередження про необхідність дотримання службової дисципліни оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Полтавського Районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_1 , викладене в пункті 5 резолютивної частини висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженим СКП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 , що призвело до отримання ним тілесних ушкоджень від 08 листопада 2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Полтавській області викладені в пунктах 1, 2, 3, 5, резолютивної частини Висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженим СКП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 , що призвело до отримання ним тілесних ушкоджень від 08 листопада 2023 р. та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно провести службове розслідування, з урахуванням висновків суду.

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався 23 жовтня 2023 р. з оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Полтавського Районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_1 , та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 05 жовтня 2020 р. №705, з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновок дисциплінарної комісії про вчинення непрофесійних дій, які не забезпечили його особистої безпеки є помилковим, адже позивач під час затримання ОСОБА_2 перебував на достатній і необхідній відстані, щоб не допустити його втечу. Перебування позивача на такій відстані було свідомим та виправданим ризиком направленим на недопущення подальших протиправних дій правопорушника.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що з викладеного у Висновку службового розслідування та у Відзиві вбачається, що ОСОБА_1 не здійснював контролю та заходів фізичного впливу до ОСОБА_2 , контроль та фізичні заходи здійснював лейтенант ОСОБА_3 , який і не застосував кайданки до ОСОБА_2 при його затриманні. Натомість ОСОБА_1 перебував на необхідній (достатній) відстані від ОСОБА_2 , щоб мати можливість зупинити можливу його втечу чи подальші протиправні дії стосовно інших людей.

Твердження про те, що «тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 внаслідок прорахунку останнього в оцінці ситуації що склалася, тактичних помилок щодо розташування та недостатнього контролю за діями правопорушника» є виключно припущенням без належної оцінки швидкості змін у поведінці ОСОБА_2 в момент завдання травми позивачу, безпосередньо перед нанесенням якої ОСОБА_2 «поводив себе спокійно та виконував вимоги поліцейських».

Позивач зауважив, що перебування коло особи, що вчиняє протиправні дії завжди несе по собі ризики, у той же час не перебування ОСОБА_1 на достатній і необхідній відстані, щоб не допустити втечу злочинця чи можливі протиправні дії, було свідомим та виправданим ризиком направленим на недопущення подальших протиправних дій злочинця, що могли нести загрозу простим громадянам.

У той же час не здійснити дії по забезпеченню затримання злочинця та неможливості його подальшої втечі ОСОБА_1 не міг, не зважаючи на загрозу для себе, так як була можлива загроза життю та здоров`ю простих людей, обов`язок яких захищати приймав на себе кожен поліцейський.

Таким чином, апелянт вважає, що висновки про ніби то тактичні помилки та недостатній контроль за діями правопорушника є загальними фразами, які не описують та не оцінюють реальну обстановку, а є намаганням перекласти вину з особи, що вчиняла протиправні дії (злочин) на поліцейського, що запобігав подальшим протиправним діям.

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 діяв чітко до вимог чинного законодавства України і в його діях відсутні ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Зазначив, що дисциплінарною комісією за наслідками службового розслідування встановлено що тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 внаслідок прорахунку останнього в оцінці ситуації що склалася, тактичних помилок щодо розташування та недостатнього контролю за діями правопорушника. Зокрема, до ОСОБА_2 не було застосовано спеціальний засіб у вигляді кайданок, що унеможливило б в подальшому отримання позивачем тілесних ушкоджень, внаслідок чого позивачем порушено вимоги пунктів 8, 9 пункту 3 статті 1 розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, п.п. 1, 2 п. 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 23.10.2023 до ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про те, що цього ж дня в АДРЕСА_1 , оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани слизової верхньої губи зліва, забій спинки носу.

З метою своєчасного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, наказом ГУНП від 25.10.2023 № 1053 призначено проведення службового розслідування дисциплінарною комісією.

Дисциплінарною комісією за наслідками службового розслідування встановлено що тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 внаслідок прорахунку останнього в оцінці ситуації що склалася, тактичних помилок щодо розташування та недостатнього контролю за діями правопорушника. Зокрема, до ОСОБА_2 не було застосовано спеціальний засіб у вигляді кайданок, що унеможливило б в подальшому отримання позивачем тілесних ушкоджень, внаслідок чого позивачем порушено вимоги пунктів 8, 9 пункту 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, п.п. 1, 2 п. 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію».

За висновками службового розслідування ОСОБА_1 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності, однак враховуючи те, що останнім вчинено незначний проступок, керуючись ч. 11 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарною комісією вирішено обмежитися попередженням ОСОБА_1 про необхідність дотримання службової.

Позивач з висновком службового розслідування не погодився та звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженим СКП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 в оскарженій частині прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Позовна вимога про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався 23 жовтня 2023 р. з оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Полтавського Районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_1 не підлягає задоволенню як передчасна з огляду на те, що станом на 02.04.2024 згідно довідки ВП № 2 Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 6034/115/104/01/18-2023 розслідування нещасного випадку триває. Відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), за приписами частини першої статті 59 якого служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

У статті 18 Закону №580-VIII встановлені основні обов`язки поліцейського, відповідно до якої поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, зміст якої закріплений у статті 64 Закону №580-VIII; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Приписами частин першої та другої статті 19 Закону №580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом, у частині першій статті 1 якого визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, як закріплено у частині другій статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У статті 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених КУпАП. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком, як визначено у статті 12 Дисциплінарного статуту, визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин першої та другої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина третя статті 13 Дисциплінарного статуту).

У статті 14 Дисциплінарного статуту, з-поміж іншого, визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Приписами частин першої та п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту встановлено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до частини першої статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (частина перша статті 19 Дисциплінарного статуту).

Приписами частин третьої та восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту закріплено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія та керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Із наведених правових норм слідує, що службова дисципліна полягає у дотриманні (виконанні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного поліцейського, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників.

Обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю) порушника дисципліни, свідоме допущення настання несприятливих наслідків унаслідок вчинення поліцейським певних дій чи бездіяльності.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому таке рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду дисциплінарного стягнення.

Отже, службовим розслідуванням має бути встановлено, зокрема, наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) воно було призначено.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 480/1338/19.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі №802/1150/17-а Верховний Суд вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Судовим розглядом встановлено, що 23.10.2023 до ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про те, що цього ж дня в м. Полтаві по вул. Степового Фронту поблизу будинку № 27, оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани слизової верхньої губи зліва, забій спинки носу.

З метою своєчасного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, наказом ГУНП від 25.10.2023 № 1053 призначено проведення службового розслідування дисциплінарною комісією.

Службовим розслідуванням встановлено, що 23.10.2023 о 17:47 год. до відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області із лінії 102 надійшло повідомлення про «Грабіж» від гр. ОСОБА_4 , який повідомив, що 23.10.2023 о 17:46 год. за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс заявнику тілесні ушкодження та відкрито заволодів його мобільним телефоном «Нокіа» чорного кольору. Нападник одягнутий у куртку жовтого кольору, перебував із дитячою коляскою, у якій знаходилась однорічна дитина. Дана подія зареєстрована до ІП «Єдиний облік» ІКС ІПНП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за № 10568.

Реагування на вказане повідомлення здійснено нарядом сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП (Райдуга-2) у складі поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_5 , інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП лейтенанта поліції Ніфантова Вадима Олександровича та нарядом слідчо-оперативної групи ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП (Райдуга-10) у складі дізнавача сектору дізнання ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 і оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 .

Крім цього, у якості допоміжних сил спільно з нарядом СОГ на місце події направився оперуповноважений СКП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_3 .

Перебуваючи на місці події, при спілкуванні із заявником було встановлено, що ОСОБА_2 направився в напрямку м. Полтави та може знаходитись у своєї сестри за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, вищевказані поліцейські встановили місцезнаходження ОСОБА_2 , який помітивши поліцейських почав поводити себе агресивно, тримав у руці дерев`яну палицю, якою розмахував перед собою таким чином, що поліцейські не могли до нього наблизитись.

ОСОБА_2 не реагуючи на законні вимоги поліцейських продовжив свою агресивну поведінку, хаотично розмахував палицею та в один із моментів різко скоротив дистанцію з сержантом поліції ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_2 були розцінені поліцейською як напад, внаслідок чого нею прийнято рішення про застосування спеціального засобу, спорядженого речовиною сльозогінної дії відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», під час чого ОСОБА_5 застосувала сльозогінний газ в напрямку нападника.

ОСОБА_2 відкинув в сторону палицю та почав тікати. Через 50-100 метрів капітан поліції ОСОБА_1 , лейтенант поліції ОСОБА_7 та лейтенант поліції ОСОБА_3 наздогнали ОСОБА_2 , схопили за руки та висловили вимогу лягти на землю, останній не чинив супротиву та виконав вимогу поліцейських. Далі лейтенант поліції ОСОБА_3 з метою контролю дій ОСОБА_2 сів зверху нього в ділянці сідниць. Переконавшись, що останній не чинить супротиву поліцейські дозволи правопорушнику піднятися. Після цього ОСОБА_2 , стоячи навпроти ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , різко розвернувся та наніс удар правою рукою в ділянку обличчя капітана поліції ОСОБА_1 , який в цей час стояв по праву руку від нападника на відстані одного метру. Відразу після удару ОСОБА_7 та ОСОБА_3 затримали ОСОБА_2

Нарядом СОГ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП, ОСОБА_2 було доставлено до КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», де йому проведено медичний огляд з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння (висновок щодо результатів медичного огляду від 24.10.2023 № 2005).

Повідомлення ОСОБА_1 про нанесення йому тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків зареєстровано до ІП «ЄО» ІКС ІПНП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП за № 10575 від 23.10.2023.

Капітан поліції ОСОБА_1 23.10.2023 о 23:20 звернувся за медичною допомогою до травмпункту відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КП «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», де у нього при огляді черговим лікарем ОСОБА_8 виявлено наявні тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани слизової верхньої губи зліва. Забій спинки носу (довідка від 23.10.2023 № 14126).

23.10.2023 ОСОБА_2 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

25.10.2023 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава відносно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_2 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати покази.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

В ході проведення службового розслідування опитано оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_1 , який у своєму поясненні підтвердив вищевикладену інформацію щодо обставин отримання ним тілесних ушкоджень під час подій, що мали місце 23.10.2023 у АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вказав, що 23.10.2023 він заступив на добове чергування у складі наряду СОГ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП спільно з дізнавачем СД старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 .

Цього дня, близько 18:00 вони знаходилися в с. Розсошенці, Полтавського району, де здійснювали реагування на повідомлення про зберігання наркотичних засобів. В цей час до ОСОБА_6 зателефонував черговий ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП майор поліції ОСОБА_9 та повідомив про необхідність реагування на повідомлення про подію «Грабіж», який відбувся в АДРЕСА_2 , куди першочергово був направлений наряд ГРПП.

Приїхавши на місце події, на місці знаходився наряд ГРПП у складі сержанта поліції ОСОБА_5 та лейтенанта поліції ОСОБА_7 , які спільно із заявником ОСОБА_4 на службовому автомобілі їздили по с. Щербані та намагалися знайти нападника.

Потім заявник розповів, що близько 30 хвилин тому син його співмешканки - ОСОБА_2 прийшов до місця проживання ОСОБА_4 , з малолітньою дитиною, яка знаходилася у колясці та повідомив, що йому наступного дня сідати до в`язниці тому більше нічого втрачати, та відразу наніс удар по обличчю заявника, від вказаного удару ОСОБА_4 впав та тимчасово втратив свідомість.

Прийшовши через деякий час до тями, він виявив, що в нього зник мобільний телефон, в цей час ОСОБА_2 на місці вже не було. Заявник припустив, що ОСОБА_2 може знаходитися в АДРЕСА_1 , за місцем проживання його сестри.

У подальшому ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 направилися за вказаною заявником адресою. Прибувши до будинку АДРЕСА_1 , поблизу одного із під`їздів опитуваний помітив ОСОБА_2 . Підійшовши ближче до нього він почув плач дитини, яка знаходилася в колясці.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_6 хотіла підійти до дитини та переконатися, що з нею все в порядку і її життю нічого не загрожує, але ОСОБА_2 не давав їй змоги наблизитися, в руці він тримав дерев`яну палицю, якою розмахував перед собою.

Загалом останній вів себе агресивно, виражався в напрямку поліцейських нецензурною лайкою та візуально за зовнішніми ознаками знаходився в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (порушена координація рухів, поведінка, що не відповідала обстановці, порушення мови).

Спочатку з метою встановлення контакту та уникнення можливої загрози дитині та іншим особам, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 спілкувалися з ОСОБА_2 ввічливо та коректно, намагалися його заспокоїти. В цей час до них підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , під час спілкування ОСОБА_2 хаотично здійснював агресивні рухи палицею в напрямку поліцейських. В один із моментів він різко скоротив дистанцію з ОСОБА_5 , остання встигла зреагувати та з метою відбиття нападу застосувала сльозогінний газ, від чого ОСОБА_2 розвернувся та почав тікати в протилежному напрямку, при цьому палицю кинув в сторону.

Далі, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 кинулися переслідувати ОСОБА_2 та приблизно через 50 метрів наздогнали його. ОСОБА_1 схопив ОСОБА_2 за руку, ОСОБА_10 в свою чергу подав йому команду «На землю».

ОСОБА_2 не чинив опору та виконав вимогу поліцейського, лейтенант поліції ОСОБА_3 в свою чергу з метою контролю дій ОСОБА_2 присів поверх нього. Після чого, оскільки ОСОБА_2 поводив себе спокійно та виконував вимоги поліцейських, йому дозволили підвестися, він став навпроти ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Опитуваний в свою чергу стояв з боку по праву руку від ОСОБА_2 на відстані близько 1 метра (витягнутої руки). В момент коли ОСОБА_2 спокійно стояв та розмовляв з поліцейськими, він різко розвернувся в напрямку ОСОБА_1 , при цьому наніс удар правою рукою в ділянку обличчя, від чого опитуваний відчув різку біль в її лівій частині.

У подальшому, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 схопили ОСОБА_2 за обидві руки, завели їх йому за спину та супроводили останнього до службового автомобіля СОГ, яким доставили ОСОБА_2 до адміністративної будівлі ВП № 2.

ОСОБА_1 зазначив, що приїхавши до відділу поліції, він став почувати себе зле, тому спочатку склав рапорт про отримання ним тілесних ушкоджень, після чого самостійно направився до приймального відділення 1-ї МКЛ м. Полтави, де після огляду лікарем йому було поставлено діагноз: забійна рана слизової верхньої губи. Забій спинки носу.

Наступного дня, в зв`язку погіршенням стану здоров`я, він звернувся до ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України в Полтавській області», де до часу надання пояснень проходив амбулаторне лікування.

Також під час надання пояснень ОСОБА_1 надав копію довідки наданої з КП «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» від 23.10.2023 № 14126.

Опитані у ході службового розслідування щодо вказаних подій сержант поліції ОСОБА_11 , лейтенант поліції ОСОБА_7 та старший лейтенант поліції ОСОБА_6 надали аналогічні пояснення до наданих капітаном поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до книги розстановки нарядів у ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП (інв. № 206 н/т) встановлено, що дійсно 23.10.2023 на добове чергування у складі наряду СОГ заступив капітан поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , у складі наряду ГРПП лейтенант поліції ОСОБА_10 та сержант поліції ОСОБА_11 , яким видано вогнепальну зброю, спеціальні засоби, у тому числі газовий балончик та кайданки.

Дисциплінарною комісією отримано у ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП відеозаписи (VID_ 20231106_140125_081.mp4, VID_20231106_140111_311.mp4) з портативних відеореєстраторів наряду ГРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП на яких зафіксовано події від 23.10.2023 за участю капітана поліції ОСОБА_1 Комісійним переглядом відео файлів встановлено, що відеозаписи підтверджують події викладені у своїх поясненнях ОСОБА_1 .

Вивчивши зібрані у ході службового розслідування матеріали, з урахуванням вимог до поліцейського заходу, викладених у ч. 2 ст. 29 Закону України «Про Національну поліцію», дисциплінарна комісія дійшла висновку, що прийняте рішення поліцейським ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП сержантом поліції ОСОБА_5 щодо обрання відносно гр. ОСОБА_2 , який вчинив напад на працівника поліції, поліцейського заходу примусу - спеціального засобу, спорядженого речовиною сльозогінної дії, є законним, та був застосований з метою відбиття нападу на поліцейського відповідно до пп. а) п. 3 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію».

У той ж час лейтенант поліції ОСОБА_3 припинив cпробу втечі агресивно налаштованого ОСОБА_2 , застосувавши заходи фізичного впливу для його затримання, відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію».

В подальшому за діями затриманого ОСОБА_2 здійснювався лише візуальний контроль з боку поліцейських.

Кайданки, як спеціальний засіб відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» до ОСОБА_2 застосовані не були.

Цим скористався ОСОБА_2 і наніс удар в обличчя капітана поліції ОСОБА_1 , який був розташований з правої сторони від затриманого на дистанції витягнутої руки, та не встиг зреагувати, й отримав тілесні ушкодження.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Відповідно до підпунктів 8, 9 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ поліцейський зобов`язаний знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби та підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорій "Альфа" та "Бета", необхідно при безпосередньому контакті зі зловмисниками, дотримуючись особистої безпеки, ужити заходів для припинення правопорушення та їх затримання.

Таким чином, проаналізувавши матеріали службового розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 внаслідок прорахунку останнього в оцінці ситуації що склалася, тактичних помилок щодо розташування та недостатнього контролю за діями правопорушника. Зокрема, до ОСОБА_2 не було застосовано спеціальний засіб у вигляді кайданок, що унеможливило б в подальшому отримання позивачем тілесних ушкоджень. Вказане свідчить про недостатні професійні дії, які не забезпечили особисту безпеку ОСОБА_1 .

Обставин, що обтяжують відповідальність капітана поліції ОСОБА_1 не встановлено.

Обставина, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є наявність заохочень відзнака НП України медаль « 10 років сумлінної служби» (наказ НП України від 04.07.2023 № 1039 о/с).

Згідно службової характеристики капітан поліції ОСОБА_1 за час проходження служби зарекомендував себе позитивно.

З урахуванням викладеного, дисциплінарною комісією зроблено висновок, що ОСОБА_1 порушено вимоги підпунктів 8, 9 пункту 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункти 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та останній заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності, однак враховуючи те, що останнім вчинено незначний проступок, керуючись ч. 11 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарною комісією вирішено обмежитися попередженням ОСОБА_1 про необхідність дотримання службової дисципліни.

Отже, матеріалами службового розслідування в повній мірі підтверджено, що ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 8, 9 пункту 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, п.п. 1, 2 п. 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію».

Водночас, на думку суду, слушним є зауваження представника відповідача про те, що своєчасне застосування кайданок, як спеціального засобу, передбаченого пунктом 1 частини 3 статті 45 Закону України "Про Національну поліцію" до правопорушника ОСОБА_2 унеможливило б отримання тілесних ушкоджень позивачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженим СКП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 в оскарженій частині прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Доводи апелянта про відсутність достатніх і належних доказів порушення ним службової дисципліни є безпідставними, оскільки даний факт підтверджується висновком службового розслідування, який складений з урахуванням обставин, які підтверджуються відповідними доказами (показами свідків, відеозаписами).

Позовна вимога про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався 23 жовтня 2023 р. з оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Полтавського Районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_1 не підлягає задоволенню як передчасна з огляду на те, що станом на 02.04.2024 згідно довідки ВП № 2 Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 6034/115/104/01/18-2023 розслідування нещасного випадку триває.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 року по справі № 440/1174/24 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 по справі № 440/1174/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко