Справа № 953/356/24
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2024 р.Справа № 953/356/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подану апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2024 року по справі № 953/356/24

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 4 УПП у Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Коритного Дмитра Олександровича , Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2024 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора взводу 1 роти 6 батальйону 4 УПП у Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Коритного Дмитра Олександровича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій заявила клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши вказане клопотання, дослідивши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведених положень Закону вбачається, що їх застосування підлягає виключно до осіб, рівень статків яких обмежений, з метою усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших, ніж незадовільний майновий стан особи, підстав законодавством не визначено.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

При цьому, аналіз цих норм указує на те, що відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Зокрема, доказами на підставі яких суд може вирішити питання щодо відстрочення стороні сплати судового збору є: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік разом із довідкою органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків), а також інші документи, що підтверджують майновий стан сторони.

Таку правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 лютого 2024 року по справі № 990/310/23 та від 30 квітня 2024 року по справі № 520/497/23.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).

ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення від 04 грудня 1995 року по справі «Белле проти Франції»). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення від 28 жовтня 1998 року по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»).

Також суд зазначає, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його клопотання про відстрочення сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір.

Однак, апелянт зазначаючи про незадовільний майновий стан, що не дає змогу сплатити судовий збір, в обґрунтування таких обставин не надає жодних доказів, зокрема документів щодо отриманих доходів за попередній календарний рік.

З огляду на викладене, колегія суддів позбавлена можливості визначити річний дохід апелянта, та у свою чергу підтвердити його незадовільний майновий стан.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

Керуючись ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подану апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.05.2024 року по справі № 953/356/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Бегунц А.О. Мельнікова Л.В.