Справа № 524/5182/24
Суддя: Решетник Т. О.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/5182/24
Провадження № 2-а/209/24/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання - Рябухи Н.В.,

розглянувши в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в м. Кам`янське в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Поліцейський 1 взводу 2 роти Управління патрульної поліції Батальйону патрульної поліції у місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Черевко Миколи Петровича, про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

07.05.2024 позивач звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчук із вищевказаною позовною заявою, в якій 14.05.2024 уточнивши позовні вимоги просить суд: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2065368 від 04.05.2024р. визнати неправомірною та скасувати. Стягнути з Департаменту патрульної поліції (, вул. Федора Ернста буд. 3, м. Київ, 03048) на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 04.05.2024 невідомою йому посадовою особою Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2065368 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (надалі - оскаржувана постанова) за те, що він ОСОБА_1 нібито (дослівно): «керуючи тз здійснив рух на крюківському мосту по зустрічній смузі руху на дорозі з двостороннім рухом, які мають по одній смузі руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії та відповідних дорожніх знаків не здійснюючи обгін або об`їзд перешкоди». В оскаржуваній постанові також зазначено (дослівно), що «Порушена ч.2 ст.122 поруш. водіями т/з правил проїзду перехресть». Про вищевказану постанову та застосування щодо нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. йому стало відомо з повідомленням в додатку «Дія» у розділі «Штрафи за порушення ПДР». Надіслана та отримана ним через додаток «Дія» оскаржувана постанова в електронному вигляді не містить інформації про посадову особу, яка її винесла. 13.05.2024. засобами поштового зв`язку ним отримана оскаржувана постанова (додається), Зазначає, що з оскаржуваною постановою він не згоден, оскільки не порушував ПДР Україна. Пункт 11.3 ПДР України дозволяє (не забороняє) водіям об`їзд перешкоди. В даному випадку, проїжджаючи Крюківський міст, дорога на якому має по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків, які б забороняли здійснення водіями об`їзд перешкоди. Також, відповідно до п. 1.10 ПДР України, перешкодою для руху є нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. Наявність чисельних ям, вибоїн та наростів на асфальтному покритті на Крюківському мосту через р. Дніпро являються тими самими нерухомим об`єктами, що змушують водія маневрувати або зменшувати швидкість. Враховуючи наведені приписи ПДР України, водій, виїжджаючи на зустрічну смугу, водій жодним чином не порушує приписів п.п.11.3.-11.4 ПДР, якщо на дорозі немає суцільної лінії розмітки. Така правова позиція, викладена Верховним Судом України в низці постанов. Відповідно, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Таким чином, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу такого адміністративного правопорушення. Також звертає увагу суду на наступні істотні обставини: з оскаржуваної постанови вбачається про те, що нібито адміністративне правопорушення мало місце 03.05.2024р., але вона була фактично складена лише наступного дня - 04.05.2024р. Також, оскаржувана постанова всупереч вимогам вищенаведених норм не містить інших обов`язкових відомостей, зокрема, про час вчинення позивачем, «адміністративного правопорушення» та місце її винесення, йому невідомо про те, де і хто розглядав матеріали справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за оскаржуваною постановою. З постанови вбачається наявність не пояснень свідка, а рапорту свідка, тобто іншого поліцейського. Однак, рапорт поліцейського не може служити доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, оскільки він є посадовою особою сторони, яка винесла постанову в справі про адміністративне правопорушення. Вказує, що має місце порушення не лише його прав, але й відповідно порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення ( ст ст. 278-280 КУпАП), що є додатковою підставою для скасування оскаржуваної постанови. Зазначає, що дійсно 03.05.2024 транспортний засіб, яким він керував був зупинений співробітниками Батальйону патрульної поліції у місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, але на його думку без належних правових підстав та без розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Процесуальні дії у справі.

07.05.2024 позивач звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчук із вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчук від 13.05.2024 справу передано за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

10.06.2024 на адресу Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла вищевказана цивільна справа.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями від 10.06.2024 матеріали цивільної справи передані в провадження судді Решетник Т.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.06.2024 адміністративний позов було залишено без руху.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.06.2024 адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином; 01.07.2024 через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також клопотання про долучення до справи доказів на яких ґрунтуються його позовні вимоги перелік яких наведений у додатках до цього клопотання

Представник відповідача -Департаменту патрульної поліції, та третя особа - Поліцейський 1 взводу 2 роти Управління патрульної поліції Батальйону патрульної поліції у місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ОСОБА_2 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву та пояснень на позов не подали, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України,у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.05.2024 Поліцейським 1 взводу 2 роти Управління патрульної поліції Батальйону патрульної поліції у місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Черевко Миколою Петровичем, прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2065368, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 21).

Відповідно до змісту зазначеної вище постанови 03.05.2024 о 21 год. 58 хв. у м. Кременчук по вул. Небесної Сотні, 1 «А», водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Highlander» номерний знак « НОМЕР_1 », здійснив рух на Крюківському Мосту по зустрічній смузі руху на дорозі з двостороннім рухом, які мають по одній смузі руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії та відповідних дорожніх знаків здійснюючи обгін або об`їзд перешкоди, чим порушив п. 11 Правил дорожнього руху України порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001, Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.3 ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору, швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом (п. 1.10 ПДР).

Згідно п. 1. 9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.5 ПДР дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до п п. 8.5.1 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно п. 11.3 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Положеннями частини другої статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення Правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Звертає увагу суду, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1 та 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч. 2 ст.122 цього Кодексу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395, передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У ст. 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частинами 9, 10 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ч. ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Так, у графі оскаржуваної постанови: «До постанови додаються …» не зазначений жодний доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України), суд встановив, що працівником поліції факт вчинення правопорушення позивачем жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема відеозапис події тощо.

Також, Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, законодавчо встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується. Тобто, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень чинного на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень (вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

З огляду на зазначене, вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не доведена і не підтверджується належними доказами, а доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови, відповідачем не спростовані, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження по справі закрити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., а тому оскільки його позов задоволено повністю, понесені ним судові витрати слід компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 139, 242-246, 257, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (, адреса: вул. Федора Ернста, буд.3, м. Київ, 03048), третя особа: Поліцейський 1 взводу 2 роти Управління патрульної поліції Батальйону патрульної поліції у місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Черевко Миколи Петровича (адреса: вул. Захисників Азовсталі, 3 м. Кременчук, Полтавська область, 39600), про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постановупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2065368 від 04.05.2024 винесену Поліцейським 1 взводу 2 роти Управління патрульної поліції Батальйону патрульної поліції у місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Черевко Миколою Петровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 від 04.05.2024 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 01.07.2024.

Суддя Т.О. Решетник