Справа № 635/1681/24
Суддя: Березовська І. В.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/1681/24
Провадження № 2-а/635/29/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Березовської І.В.,

секретар судового засідання Панас О.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Форостянко Валерій Митрофанович,

відповідач Департамент патрульної поліції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд скасувати постанову інспектора поліції 2 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ст. лейтенант поліції Пивень Е.О. серії ДПО18 №663588 від 26.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.01.2024 о 14.50 год. інспектор поліції 2 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_2 відносно позивача виніс постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №663588 за відсутністю у позивача будь-якого порушення правил ПДР. Відповідно до винесеної постанови було скоєно адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі посвідчення водія та накладений штраф в розмірі 3400 грн. Зазначає, що постанова про притягнення його до відповідальності за вказане порушення є незаконною , адже незаконною була зупинка його транспортного засобу в порушення вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Ухвалою Харківського районного суд Харківської області від 14.02.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху.

21.02.24 позивачем усунуто недоліки, визначені в ухвалі Харківського районного суд Харківської області від 14.02.2024.

Ухвалою Харківського районного суд Харківської області від 22.02.2024 ОСОБА_1 поновлено строк звернення до адміністративного суду з позовом та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

02.05.2024 Департаментом патрульної поліції подано заяву про залучення його співвідповідачем.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.05.2024 замінено відповідача по справі - інспектора 2 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2 на належного відповідача Департамент патрульної поліції.

23.05.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача Департаменту патрульної поліції, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на те, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП відбулося через порушення позивачем п.2.1.а ПДР України, оскільки позивач керував транспортним засобом, не маючи права керування останнім. Зазначив, що невиконання вимоги працівника поліції, яка очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнане правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав. Також посилався на висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 25.03.2019 у справі №127/19283/17 та від 20.10.2020 у справі №444/2115/17.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від позивача надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності та відсутності його представника, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, суд, керуючись положеннями ст. 205 КАС України, приходить до висновку щодо наявності підстав для розгляду справи по суті за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини у справі, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 26.01.2024 о 14.40 год. у смт. Високий Харківської області, вул. Маяковського, 80 керував транспортним засобом DaewooLanos д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а ПДР України, водія було зупинено згідно ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» на мобільному посту.

Постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО № 663588, на водія ОСОБА_1 за порушення п.2.1.аПравил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Відповідно до відповіді Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях №31/32-643 від 01.05.2024, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Вважаючи вказану постанову протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про дорожній рух" цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Статтею 14 вищевказаного закону визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 вказаного закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами п. 2.1 ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України про адміністративні правопорушення, настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за відсутність або ненадання для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб.

Пунктами 1-9 ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію", визначеного вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб, а саме:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Всі інші причини зупинки автомобіля - незаконні.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 по справі №161/7068/16-а.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідач в спірній постанові зазначив, що автомобіль Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 зупинено на підставі ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» на мобільному посту.

Водночас, частиною 1 статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Однак, в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» відповідачем не повідомлено позивача про конкретну причину, що стала підставою для його зупинки. Крім того в оскаржуваній постанові також не відображено конкретну підставу зупинки.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що відеозапис, яким зафіксовано розгляд справи про адміністративне відносно позивача зберігався з 26.01.2024 по 25.02.2024. Тому на момент розгляду справи відеозапис відсутній.

Отже, із врахуванням того, що відповідачем не доведено, що зупинення транспортного засобу обумовлено недотриманням водієм (позивачем) вимог ПДР України, чи інших підстав визначених ст. 32 чи ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», то у нього відсутні підстави застосування до позивача санкції, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Аналогічний висновок щодо застосування вимог процесуального права, викладений у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 545/3654/16-а.

Доказів того, що зупинка позивача поліцейським була законною та ОСОБА_1 повідомлено про причини такої зупинки, матеріали справи не містять.

Водночас посилання відповідача на лист Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області «Про надання інформації» за №31/20/11-643 від 01.05.2024, яким підтверджується те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, суд відхиляє, з огляду на те, що дану інформаційну довідку отримано лише 01.05.2024, тобто на момент винесення оскаржуваної постанови відповідач не мав цього доказу.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем у відповідності до ст. 77 КАС України не доведено обставин правомірності постанови інспектора поліції, хоча в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли підтвердження під час розгляду справи, тому підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 126 ч.2, 251, 280, 288 і 293 КУпАП, ст.ст. 8-9, 72-77, 241, 242-246, 250, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Постанову інспектора поліції 2 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ст. лейтенанта поліції Пивень Е.О. серії ДПО 18 №663588 від 26.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Департамент патрульної поліції, ЄДРПУ 40108646, адреса:м. Київ, вул. Федора Ернста, 3

Суддя І.В. Березовська