Справа № 580/5324/23
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5324/23 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Гайдаш В.А.,
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

при секретарі Литвин С.В.

за участю:

представника позивача: Ковальчук Н.В.

представника відповідача: Базькова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) (далі по тексту - відповідач) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи в Донецькій області, м. Покровськ за період з 15.08.2022 по 24.11.2022, в розрахунку до 100 000 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи в Донецькій області, м. Покровськ, за період з 15.08.2022 по 24.11.2022, у розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року в задоволенні зазначеного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В даній справі, відповідач під час подачі відзиву на позовну заяву наголошував, що позивачем пропущено строк звернення з даним позовом до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, вказані доводи відповідача, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.002233.

Правовими положеннями ч. 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 233 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII у редакції, яка діяла до 19.07.2022, передбачалось, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати було визначено вказаними вище періодами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-IX (далі по тексту - Закон № 2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни, зокрема до Кодексу законів про працю України.

Так, пунктом 18 частини 1 розділу І Закону № 2352-IX назву та частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, Законом №2352-IX внесено зміни до статті 233 КЗпП України, а тому змінено нормативне регулювання правовідносин, які виникли з питань щодо стягнення заробітної плати.

Таким чином, починаючи з 19.07.2022, у Кодексі законів про працю України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.

Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-IX не передбачають особливої дії норм права для зміненої ним частини другої статті 233 КЗпП України, не містять жодних застережень щодо застосування цього закону, а тому він застосовується за загальними правилами дії у часі, у просторі та на коло осіб.

Відповідно до п. 1 глави XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, строк, визначений частиною першою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній починаючи з 19.07.2022), був продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню тримісячний строк звернення, який у силу пункту 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України, був продовжений на строк дії карантину та скінчився - 30.09.2023 року.

Як встановлено колегією суддів апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з даним позовом 21.06.2023 року, що підтверджується штампом Укрпошти на конверті (а.с.41), тобто в межах тримісячного строку, встановленого ст. 233 КЗпП України, та з урахуванням її законної дії після 19.07.2022 року.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) про пропуск ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки останній звернувся до суду з позовом, відповідно до правових положень ст. 233 КЗпП України, тобто в тримісячний строк, який був продовжений на строк дії карантину та скінчився - 30.09.2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, представника сторін, які з`явилися у призначене судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення - скасувати, виходячи з наступного.

Згідно із п.4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , підполковник медичної служби, з 16.08.2022 по 24.11.2022, був залучений до складу сил і засобів оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та надавав лікувально-евакуаційне забезпечення.

Згідно довідки від 18.05.2023 року №181, у період з 15.08.2022 по 24.11.2022, ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в межах Донецької області.

17.02.2023 представник позивача звернулась із адвокатським запитом до відповідача про те, чи отримано позивачем додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття позивачем безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи в Донецькій області, м. Покровськ, за період з 16.08.2022 по 24.11.2022, а також просила повідомити, чи враховувалась при нарахування та виплату додаткової винагороди позивачу його безпосередня участь у таких заходах.

Листом від 27.02.2023 №14/834-23-Вих Головний військово-медичного центр (центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України повідомив представнику позивача, що ОСОБА_1 отримував виплату додаткової винагороди упродовж 2022 року та у січні 2023 року у розмірі 30 000 грн., пропорційно в розрахунку на місяць.

08.05.2023 представник позивача звернулась із адвокатським запитом до відповідача про те, чи брав участь позивач у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в межах Донецької області, а також просила надати інформацію про те, чи видавалась позивачу довідка про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в межах Донецької області, за формою згідно з Додатком 6 Порядку №413.

Листом від 19.05.2023 №14/2157-23-Вих Головний військово-медичного центр (центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України повідомив представника позивача, що у період з 15.08.2022 по 24.11.2022, ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в межах Донецької області, а також про те, що довідку за формою згідно з Додатком 6 Порядку №413 позивачем отримано особисто під підпис 18.05.2023.

Позивач, вважаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) протиправно не здійснено нарахування та виплату додаткової винагороди, за період з 15.08.2022 по 24.11.2022, в розрахунку до 100 000 грн. на місяць, пропорційно часу участі у діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про наявність у нього права на нарахування та виплату додаткової винагороди в розрахунку до 100 000 грн. на місяць є безпідставними, оскільки у матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази щодо виконання ОСОБА_1 , у спірному періоді, з 16.08.2022 по 24.11.2022, безпосередніх бойових дій чи заходів з безпосередньої відсічі і стримуванні збройної агресії в період перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій, будь-якої кількості днів відомостями журналів бойових дій зведеного загону службово-бойових дій, вахтового, навігаційного-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад) та не підтверджуються.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_5 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

В подальшому строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі по тексту - Постанова № 168), відповідно до пункту 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови №168 та для врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано накази від 31.03.2022 №164-АГ та від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Накази №164-АГ та №392-АГ), пунктом 1 яких передбачено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту 4 Наказу №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказу №392-АГ передбачено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Згідно із пунктом 11 Наказу №392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу №392-АГ).

Як убачається із матеріалів справи та відповідно до письмових пояснень представника позивача, які містяться в матеріалах справи і досліджені судом апеляційної інстанції в повному обсязі, підполковник медичної служби ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) :

1) відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 № ОСУВ Хортиця /8/1276 від 07.10.2022 року, у період з 16 серпня по 31 серпня 2022 року; з 01 вересня по 30 вересня 2022 року (а.с.133-135);

- Підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.08.2022 №5729, бойове розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 року №140Т, наказ командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 17.08.2022 № 67/дск, бойові розпорядження командування оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 23.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1051/дск, від 25.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1101/дск, від 04.09.2022 №БР-ОСУВ/11/25/дск/п, від 05.09.2022 №БР-ОСУВ/11/38/дск/п, розпорядження командування оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 15.08.2022 №116/2/245Т, від 23.08.2022 №Р- ОСУВ/11/1052/дск, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв.№202дск, рапорт командира зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виникнення бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 16 серпня по 31 серпня 2022 року та з 01 вересня по 30 вересня 2022 року.

2) відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 № ОСУВ Хортиця /8/2274 від 14.11.2022 року, у період з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року (а.с.136-138);

- Підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.08.2022 №5729, бойове розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 року №140Т, наказ командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 17.08.2022 № 67/дск, бойові розпорядження командування оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 06.10.2022 №БР-ОСУВ/11/435/дск/п, від 12.10.2022 №БР-ОСУВ/11/511/дск/п, від 17.10.2022 №БР-ОСУВ/11/561/дск/п, розпорядження командування оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 15.08.2022 №116/2/245Т, від 23.08.2022 №Р- ОСУВ/11/1052/дск, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв.№202дск, рапорт командира зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виникнення бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » першого ешелону оборони (наступу) з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року.

3) відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 № ОСУВ Хортиця /8/2955 від 11.12.2022 року, у період з 01 листопада по 22 листопада 2022 року (а.с.139-141).

- Підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.08.2022 №5729, бойові розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 року №140Т, від 22.11.2022 №206Т, наказ командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 17.08.2022 № 67/дск, бойові розпорядження командування оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »:

від 25.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1101/дск, від 07.10.2022 №БР-ОСУВ/11/442/дск/п, від 17.10.2022 №БР-ОСУВ/11/561/дск/п, від 15.11.2022 №БР-ОСУВ/11/858/дск, від 19.11.2022 №БР-ОСУВ/11/893/дск/п, від 27.11.2022 №БР-ОСУВ/11/970/дск/п, розпорядження командування оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 15.08.2022 №116/2/245Т, від 23.08.2022 №Р- ОСУВ/11/1052/дск, накази командира військової частини НОМЕР_1 ДПСУ від 15.08.2022 №232-АГ, від 23.11.2022 №321-АГ, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв.№202дск, рапорт командира Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виникнення бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » першого ешелону оборони (наступу) з 01 листопада по 30 листопада 2022 року.

04.06.2024 року, на виконання окремої ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024 року, Головний військово-медичний клінічний центр (Центрального клінічного госпіталя) Державної прикордонної служби України надав суду копії витребуваних додаткових доказів по справі, а саме: витяг з журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю ІНФОРМАЦІЯ_6 ) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) від 15.08.2022 № 202 дск, витяг з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) від 15.08.2022 року №386-ВВ, витяг з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) від 24.11.2022 року №594-ВВ, рапортів №30/2667-22-Вн від 10.10.2022, №30/3056-22-Вн від 18.11.2022 та довідок Військової частини НОМЕР_2 № ОСУВ Хортиця /8/1276 від 07.10.2022 року і № ОСУВ Хортиця /8/2274 від 14.11.2022.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вищевказані докази є належними та підтверджують факт, що підполковник медичної служби ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії), у період з 16.08.2022 по 22.11.2022.

При цьому, відповідач - Головний військово-медичний клінічний центр (Центрального клінічного госпіталя) Державної прикордонної служби України не заперечує факт безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або заходах впродовж періоду, з 16.08.2022 по 22.11.2022.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що позивач брав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, однак додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у розмірі до 70 000,00 грн., за період з 16.08.2022 по 22.11.2022, протиправно не була нарахована та виплачена відповідачем.

Що стосується доводів відповідача про відсутність додаткової інформації від начальників органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці, то суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не може нести відповідальність за неналежне оформлення посадовими особами облікових документів. Окрім того, вище вказані довідки, є чинними, невідкликаним та нескасованими, і містять всю необхідну та підтверджуючу інформацію про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях та заходах впродовж періоду, з 16.08.2022 по 22.11.2022.

Окрім того, Наказом № 164-АГ механізм реалізації права на виплату додаткової винагороди поставлено у залежність від вчинення начальником регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів, дій у формі щомісячного повідомлення органів в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах. Це повідомлення здійснюється у спосіб надсилання документів (списків) згідно додатку 2 до наказу № 164-АГ та в подальшому воно є підставою для прийняття наказу про виплату військовослужбовцю додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи встановлено, що жоден з учасників справи не ставить під сумнів безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах, а отже, і його право на виплату спірної додаткової винагороди за періоди з 16.08.2022 по 22.11.2022.

При цьому, таке право позивача не може порушуватися (залишатися нереалізованим) через формальні недоліки, які не залежать від його волі, зокрема через те, що, як зазначає відповідач, йому не було надіслано інформації за встановленою формою та у передбачені строки, як цього вимагає пункт 4 Наказу № 164-АГ, що й стало перешкодою для виплати позивачу спірної додаткової винагороди.

Також слід зазначити, що надіслання списків є елементом процедури виплати додаткової винагороди, тоді як саме право позивача на отримання спірних сум підтверджується довідками Військової частини НОМЕР_2 № ОСУВ Хортиця /8/1276 від 07.10.2022, № ОСУВ Хортиця /8/2274 від 14.11.2022 та № ОСУВ Хортиця /8/2955 від 11.12.2022, які підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Донецької області, у період з 16.08.2022 по 22.11.2022.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у м. Покровськ Донецькій області, за період з 16.08.2022 по 22.11.2022, в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу вказану додаткову винагороду.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з визначенням безпосередньої участі позивача у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Донецької області, у період з 16.08.2022 по 22.11.2022, що підтверджується вищевказаними довідками, які містяться в матеріалах справи, а не відповідно заявленим позовним вимогам.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов частково.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у м. Покровськ Донецькій області, за період з 16.08.2022 по 22.11.2022, в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України)(код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у м. Покровськ Донецькій області, за період з 16.08.2022 по 22.11.2022, в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 09.07.2024 року