Справа № 140/4829/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4829/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач-2) про визнання дій ГУ ПФУ в Івано-Франківській області протиправними щодо відмови в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ); зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати період проживання три роки станом на 01.01.1993 в зоні гарантованого добровільного відселення та призначити і виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з дня звернення з 09.04.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та постійно проживає на території Камінь-Каширського району Волинської області, який входить до переліку населених пунктів, віднесених до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок радіоактивного забруднення. 09.04.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII. Однак ГУ ПФУ в Івано-Франківській області прийнято рішення, яким відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що період проживання на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, станом на 01.01.1993 становить менше трьох років.

Із таким рішенням позивач не погоджується та зазначає, що наявне у нього посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (3 категорії) підтверджує факт його проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону № 796-ХІІ. Окрім того, факт його проживання на території радіоактивного забруднення підтверджується довідками Сошичненської селищної ради від 26.12.2023 №1821 та від 06.11.2023 №510. Також зазначив, що у період з 16.12.1987 по 13.12.1989 проходив строкову військову службу, а з 21.05.1990 по 11.06.2001 працював у м.Ковелі на деревообробному комбінаті, однак під час роботи у м.Ковелі він фактично проживав у селі Сошичне у батьків та пряме транспортне сполучення, а також залізничне сполучення давало можливість щоденно добиратись на роботу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача-1 позовних вимог не визнав та у їх задоволенні просив відмовити повністю. В обґрунтування такої позиції зазначив, що з поданих позивачем документів для призначення пенсії, а саме довідок №1821 від 26.12.2023 та №510 від 06.11.2023, виданих Сошичненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, встановлено, що позивач проживає та зареєстрований в с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області з 04.12.1969 по грудень 1987 року та з листопада 1989 року по квітень 1990 року, та у с. Олександрія Камінь-Каширського району Волинської області з 13.02.2002 по даний час. Разом з тим, згідно записів військового квитка серії НОМЕР_1 позивач проходив військову строкову службу з 16.12.1987 по 13.12.1989 та відповідно до даних трудової книжки серії НОМЕР_2 від 21.05.1990 він з 21.05.1990 по 11.06.2001 працював у м. Ковель Волинської області, територія проходження військової строкової служби та місце роботи позивача не є радіологічно забрудненою. Відтак позивач станом на 01.01.1993 прожив у зоні гарантованого добровільного відселення менше ніж три роки. Крім того, на час звернення за призначенням пенсії страховий стаж позивача становив 22 роки 05 місяців 07 днів, що є недостатнім для призначення такої пенсії, необхідно не менше 24 років (30-6). Враховуючи наведені обставини ГУ ПФУ в Івано-Франківській області прийнято рішення від 16.04.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону №796-ХІІ.

Представник відповідача-2 у відзиві на позовну заяву позовні вимоги теж не визнав, посилаючись на те, що при розгляді заяви позивача спеціалістами ГУ ПФУ в Івано-Франківській області встановлено, що згідно з довідками Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 26.12.2023 № 1821 та від 06.11.2023 №510 позивач з 04.12.1969 по грудень 1987 року та з листопада 1989 року по квітень 1990 року дійсно був зареєстрований та проживав в с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області, а з 13.02.2002 по даний час постійно проживає і зареєстрований в с. Олександрія Камінь-Каширського району Волинської області та вказані населені пункти віднесені до зони гарантованого добровільного відселення. Тому при обчисленні тривалості проживання в зоні гарантованого добровільного відселення враховано період проживання з 26.04.1986 по 15.12.1987, з 15.12.1989 по 15.04.1990, що станом на 01.01.1993 становить 1 рік 11 місяців, та є недостатнім для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 №796-ХІІ. Крім того, наголосив, що згідно з наданими документами страховий стаж позивача становить 22 роки 5 місяців, водночас необхідний страховий стаж для призначення пенсії становить 25 років (мінімальний страховий стаж для призначення пенсії в 2024 році - 31 рік зменшений на 6 років зменшення пенсійного віку). З урахуванням наведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

09.04.2024 позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, додавши до заяви перелік документів згідно із розпискою-повідомленням (а.с.54-55).

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та рішенням якого від 16.04.2024 №90 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII. У вказаному рішенні зазначено, що згідно з наданими документами страховий стаж становить 22 роки 5 місяців 7 днів, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 21.05.1990 до страхового стажу враховано всі періоди. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, заявник проживає у зоні гарантованого добровільного відселення у с. Сошичне з 26.04.1986 по 15.12.1987, з 15.12.1989 по 15.04.1990 (довідка №1821 від 26.12.2023) та у с. Олександрія з 13.02.2002 по 06.11.2023 (довідка №510 від 06.11.2023) 23 роки 8 місяців 15 днів, станом на 01.01.1993 - 1 рік 11 місяців 21 день. Також звернуто увагу на те, що до матеріалів справи долучено посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_3 від 16.05.2006, в якому відсутній підпис керівника (а.с. 28).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 26 Закону України від 09.03.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, встановлено статтею 55 Закону №796-ХІІ.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи - особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, зменшення віку становить 3 роки (початкова величина) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років (абзац п`ятий пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ).

За змістом примітки до абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Додатково такі особи мають право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за 2 роки проживання, роботи на відповідній місцевості. При цьому максимальна межа зниження пенсійного віку відповідно до положень абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII становить 6 років, незалежно від того застосовувалась початкова величина зменшення пенсійного віку до таких осіб чи ні (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 07.05.2024 у справі №460/38580/22, від 24.05.2024 у справі №460/17257/23).

Отже, право на застосування положень статті 55 Закону №796-XII щодо виходу на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку мають лише ті особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років, і вказана обставина повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Як визначено статтею 9 Закону №796-ХІІ, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 11 Закону №796-ХІІ до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Приписами пункту 3 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед них потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років (категорія 3).

Частиною першою статті 15 Закону №796-ХІІ обумовлено, що підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

У свою чергу, частиною третьою статті 65 Закону №796-XII обумовлено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Отже, із системного аналізу наведених нормативно-правових актів слідує, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та постійно проживали (працювали), зокрема, в зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років станом на 01.01.1993. Єдиним документом, який підтверджує статус потерпілого, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 27.04.2020 у справі №212/5780/16-а, від 17.05.2021 №398/494/17, від 17.05.2021 №336/6218/16-а.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, зі мінами).

Згідно з підпунктом 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку: потерпілим від Чорнобильської катастрофи: для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення; для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Матеріалами справи підтверджено, що до заяви від 09.04.2024 про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ ОСОБА_1 долучив перелік документів згідно із розпискою-повідомленням, в тому числі: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_3 від 16.05.2006 (а.с. 61); довідки від 26.12.2023 №1821 та від 06.11.2023 №510, видані Сошичненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 62-63); трудову книжку серії НОМЕР_2 від 21.05.1990 (а.с. 64-66); військовий квиток серії НОМЕР_1 (а.с. 21).

Так, довідкою від 26.12.2023 №1821, виданою Сошичненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно з 04.12.1969 по грудень 1987 року, з листопада 1989 року по квітень 1990 року був зареєстрований та постійно проживав в селі Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 62).

Також відповідно до довідки від 06.11.2023 №510, виданої Сошичненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, ОСОБА_1 з 13.02.2002 по даний час проживає і зареєстрований у селі Олександрія Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. 63).

Згідно з додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» село Сошичне та село Олександрія Камінь-Каширського району Волинської області включені у перелік населених пунктів, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській AEC, і віднесені до зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до відомостей військового квитка серії НОМЕР_1 позивач проходив строкову військову службу з 16.12.1987 по 13.12.1989 (а.с. 21) та вказаний період зарахований до його страхового стажу (а.с. 30). Також трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 21.05.1990 (а.с. 64-66) підтверджено, що у період з 21.05.1990 по 11.06.2001 позивач працював у Ковельському деревообробному комбінаті (в подальшому перейменовано у ВАТ «Ковельський меблевий комбінат»), який знаходиться у місті Ковелі Волинської області, що не заперечується позивачем, та вказаний населений пункт відповідно до Постанови № 106 не віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно з рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 16.04.2024 №90 позивачу зараховано періоди проживання в зоні гарантованого добровільного відселення відповідно до довідок від 26.12.2023 №1821 та від 06.11.2023 №510, загальний період його проживання в такій зоні становить 23 роки 8 місяців 15 днів, а станом на 01.01.1993 - 1 рік 11 місяців 21 день.

У позовній заяві позивач зазначив, що наявне у нього посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (3 категорії) підтверджує факт його проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Разом з тим, суд враховує, що у долученому до заяви від 09.04.2024 посвідченні потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_3 від 16.05.2006 відсутній підпис керівника органу, який видав посвідчення (Волинської обласної державної адміністрації) (а.с. 61), на що також було звернуто увагу відповідачем-2 у рішенні від 16.04.2024 №90 про відмову у призначенні пенсії (а.с. 28). В той же час, до матеріалів справи позивач долучив копію посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_3 від 16.05.2006, в якому уже міститься відповідний підпис (а.с. 16), однак жодних пояснень та обгрунтувань щодо обставин виникнення такого підпису на посвідченні позовна заява не містить.

Крім того, суд зауважує, що обов`язковою умовою призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII є також наявність у особи відповідного страхового стажу, встановленого статтею 26 Закону №1058-ІV, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частини другої вказаної статті, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Також частиною четвертою статті 24 Закону №1058 встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон №1058-ІV набрав чинності 01.01.2004, а тому періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.

До 01.01.2004 порядок та умови обчислення стажу роботи, який дає право на пенсію, визначалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII).

Відповідно до частин першої статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Абзацом першим статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІV наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно паспортних даних ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9) та із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII він звернувся 09.04.2024 (а.с. 54), тобто у віці 54 роки.

Отже, станом на дату досягнення позивачем пенсійного віку 54 роки, який дає право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, а саме станом на 2023 рік, у позивача повинен був бути наявний страховий стаж не менше 24 роки (стаж, передбачений статтею 26 Закону №1058-IV (30), зменшений на кількість років зменшення пенсійного віку (6)).

У рішенні ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 16.04.2024 №90 зазначено, що згідно з наданими документами страховий стаж ОСОБА_1 становить 22 роки 5 місяців 7 днів та згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 21.05.1990 до страхового стажу враховано всі періоди (а.с. 28). Також з розрахунку стажу-форма РС-право вбачається, що позивачу до страхового стажу зараховано періоди роботи як згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 21.05.1990 (а.с. 64-66), так і за даними персоніфікованого обліку (а.с. 67-68), страховий стаж позивача дійсно становить 22 роки 5 місяців 7 днів (а.с. 30, 70).

Отже, у позивача станом на дату досягнення пенсійного віку наявний страховий стаж 22 роки 5 місяців 7 днів, чого не заперечує у позовній заяві останній, що є недостатнім для призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Враховуючи встановлені в ході розгляду обставини справи суд дійшов висновку, що відповідач ГУ ПФУ в Івано-Франківській області правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, позаяк у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення такої пенсії, у зв`язку із чим позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача-2 щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ необхідно відмовити. Враховуючи, що рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 16.04.2024 №90 позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ та зважаючи на відсутність у позивача необхідного страхового стажу, у задоволенні похідних позовних вимог про зобов`язання призначити та виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ також належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Січових Стрільців, 15, ідентифікаційний код 20551088).

Суддя О. О. Андрусенко