Справа № 480/13602/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод" про стягнення коштів за податковим боргом,
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області звернулось з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Свеський насосний завод", і просить суд стягнути з відповідача податковий борг з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів та готівки що належать цьому платнику податків, загальною сумою 4 702 933,58 грн:
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є платником податків та зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом. Внаслідок несплати відповідачем у повному обсязі узгоджених податкових зобов`язань, у нього утворився податковий борг, який на момент звернення до суду залишається несплаченим.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позовні вимоги визнаються відповідачем частково у сумі 4 692 783,58 грн.
Відповідач зазначає, що у розрахунку податкової заборгованості, сформованого на підставі даних ІКПП ІКС Податковий блок по ПрАТ Свеський насосний завод станом на 27.11.2023, який є додатком до позовної заяви, в частині податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), відповідач погоджується із зазначеними сумами, які зазначені у розрахунку податкової заборгованості, яка додана позивачем до матеріалів адміністративного позову, у розмірі 128 360,00 грн, нарахування якої підтверджується податковою декларацією з ПДВ за серпень 2023 року, яку було подано 20.09.2023 у розмірі 10 150,00 грн, нарахування якої підтверджується уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з ПДВ до податкової декларації з ПДВ за липень 2023 р., який було подано 20.10.2023, та в розмірі 48 грн. 94 коп. нарахованої контролюючим органом пені.
Таким чином, сума до сплати за вересень 2023 р. становить 177 326 грн.(187 476,00 грн. (основна декларація) - 10 150,00 (уточнена декларація) = 177 326грн.).
Зважаючи на вищевикладене, вірна сума податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), за вказаний позивачем період та згідно зазначених ним доказів, має становити суму 315 884 грн. 94 коп.
Проте, враховуючи те, що уточнююча декларація є первинним документом на підставі якого здійснюється погашення податкового боргу у поряду календарної черговості, сума 10 150,00 грн спрямована в погашення податкового боргу по попереднім зобов`язанням, заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 326 034,94 грн є актуальною, а твердження відповідача є безпідставними, необґрунтованими.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб. Судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором і є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до розрахунку податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКПП ITC Податковий блок, у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 4702933,58 грн, а саме
-з рентної плати за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення загальною сумою 7620,86 грн,
- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості загальною сумою 1413509,29 грн,
- з орендної плати з юридичних осіб загальною сумою 2 895 465,17 грн,
- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарі (робіт, послуг) загальною сумою 326034,94 грн,
- з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю) загальною сумою 17,38 грн,
- з надходжень від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти загальною сумою 7759,13 грн,
- з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини загальною сумою 1762,82 грн.
В установлений строк грошові зобов`язання, самостійно задекларовані платником податків у повному обсязі відповідачем сплачені не були, а тому набули статусу податкового боргу. Вказані суми податкового боргу визнаються відповідачем у відзиві на позовну заяву.
Крім того, позивачем заявлено до стягнення суму податку на додану вартість із вироблених в Україні товарі (робіт, послуг) загальною сумою 326034,94 грн.
Відповідно до п. 57.1 Податкового Кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Матеріалами справи підтверджується, що у звітному місяці жовтні 2023р. підприємством 20.10.2023 було подано уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість за липень 2023р.
В установлений строк грошові зобов`язання, самостійно задекларовані платником податків у повному обсязі відповідачем сплачені не були, а тому набули статусу податкового боргу. Вказані суми податкового боргу визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву.
Разом із тим, в межах даної справи відповідачем не визнається, є спірним та заперечується до стягнення сума податкового боргу заявлена до стягнення сума податку на додану вартість із вироблених в Україні товарі (робіт, послуг) в розмірі 187476 грн. по податковій декларації за вересень 2023р., без врахуванням даних уточнюючої податкової декларації.
Зазначену уточнюючу декларацію за вересень 2023р. податковим органом отримано про що свідчить відмітка на декларації (а.с.118-119), сформовано квитанцію №2 від 09.11.2023 про прийняття уточнюючої декларації (а.с.120).
Таким чином за вересень 2023р. сума податку, яку повинен сплатити позивач становить 177326 грн. (згідно уточнюючої декларації), а не 187476 грн. (як зазначено в основній декларації та заявлено позивачем до стягнення).
З урахуванням суми пені в розмірі 48,94 грн., загальна сума податкового боргу з податку на додану вартість становить 315884,94 грн., яка відповідачем не заперечується, визнається, залишається несплаченою, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.
До матеріалів адміністративного позову податковим органом надано виключно основну податкову декларацію за вересень 2023р., у зв`язку із чим помилково заявлено до стягнення суму 187476 грн.
Посилання позивача у відповіді на відзив, що 09.11.2023 зменшено суму ПДВ, що підлягала сплаті відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виправлених помилок від 09.11.2023 та погашено недоїмку по податковій декларації в порядку календарної черговості, суд вважає безпідставними та такими, що суперечать змісті та нормам Податкового кодексу України.
Нормами ПК України не передбачено порядку погашення по податковій декларації в порядку календарної черговості в разі подання уточнюючих декларації, оскільки платник податків податковий борг не сплачує, а виправляє помилки у декларації.
Згідно з п. 20.1.34 ст. 20 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 175 ч. 1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановленому Податковим кодексом України строк, не погашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному даним кодексом.
Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, на контролюючі органи покладено також обов`язок здійснювати за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абз. 1 п. 95.3 ст.95 ПК України).
Враховуючи те, що сума податкового боргу відповідачем не сплачена на час розгляду справи, визнається відповідачем, позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу з відповідача визнаються судом правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головне управління ДПС у Сумській області до Приватне акціонерне товариство "Свеський насосний завод" про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета