Справа № 400/1313/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/1313/19

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,

повний текст судового рішення

складено 16.04.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Єщенка О.В., Коваля М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №400/1313/19 про відмову в задоволенні заяви щодо встановлення судового контролю

У С Т А Н О В И В:

20.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 20.06.2019 у справі №400/1313/19.

Обґрунтовуючи вимоги вказаного звернення позивач зазначає про невиконання відповідачем рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 у справі №400/1313/19.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №400/1313/19 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено.

Приймаючи таку ухвалу суд першої інстанції вказав, що звертаючись до суду з заявою про встановлення судового контролю, заявником не надано жодних доказів на підтвердження невиконання рішення суду або неналежне його виконання, не надано доказів пред`явлення виконавчого листа у справі для його виконання до органів державної виконавчої служби. Так само заявником не зазначено про комунікацію з відповідачем щодо виконання рішення суду у справі. З урахуванням наведеного, окружним адміністративним судом зазначено, що ним не встановлено наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Не погодившись із ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №400/1313/19 позивачем до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу в якій, з посиланням на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про задоволення заяви про встановлення судового контролю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач акцентує увагу на тому, що протягом тривалого часу відповідачем не виконується рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 у справі №400/1313/19. Також, в апеляційній скарзі позивачем зроблено аналіз висновків оскаржуваного судового рішення та наведено власні аргументи щодо їх неправильності.

Скориставшись наданим, приписами чинного процесуального законодавства, правом Міністерством оборони України до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 16.04.2024. Натомість, доводи апеляційної скарги уважає необґрунтованими.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав та свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень визначено статтею 382 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як установлено апеляційним судом, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі №400/1313/19 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо ненадання запитуваної інформації за запитом ОСОБА_1 від 20.04.2019.

Зобов`язано Міністерство оборони України надати ОСОБА_1 інформацію про видання та дату публікації в ньому резолютивних частин судових рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №826/4921/16 та Шостого апеляційного адміністративного суду по справі №8226/4922/16.

Означене рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

Позивач стверджує, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі №400/1313/19 Міністерством оборони України не виконано.

На противагу наведеному доводу позивача матеріали справи не містять жодного доказу.

Колегія суддів зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції досить формально підійшов до вирішення ініційованого ОСОБА_2 питання щодо застосування до спірних правовідносин такого інституту як «встановлення судового контролю», адже не перевірив наведеного позивачем доводу.

Суд апеляційної інстанції відмічає, що для практичної реалізації принципів адміністративного судочинства, у контексті перевірки реального виконання рішення, суд має приймати активну участь у вирішення поставленого перед ним процесуального питання, а саме: призначити заяву до розгляду; надати Міноборони можливість висловити власну позицію з приводу звернення ОСОБА_1 (з наданням відповідних підтверджуючих доказів); дослідження усіх аргументів сторін в системному зв`язку із поданими доказами; прийняття обґрунтованого судового рішення, тощо.

Апеляційний адміністративний суд вказує, що ОСОБА_1 не може бути позбавлено судового захисту з формальних підстав без реальної перевірки виконання окружним адміністративним судом власного ж рішення з боку суб`єкта владних повноважень.

При цьому, колегія суддів уважає неправильним висновок суду першої інстанції про те, що звертаючись до суду з заявою про встановлення судового контролю, заявником не надано жодних доказів на підтвердження невиконання рішення суду або неналежне його виконання, адже ініціювавши звернення до суду, в порядку приписів ст.382 КАС України, позивач уже заявляє про невиконання відповідного рішення суду відповідачем.

У свою чергу, отримавши відповідне звернення, суд має перевірити наведені в ньому доводи в системному зв`язку із позицією відповідача.

Не є юридично спроможним також висновок окружного адміністративного суду про те, що позивачем не надано доказів пред`явлення виконавчого листа у справі для його виконання до органів державної виконавчої служби, адже положеннями чинного процесуального законодавства (ст.382 КАС України) не ставиться в залежність можливість встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

На противагу наведеному висновку суду першої інстанції слід також вказати, що матеріали справи містять докази пред`явлення виконавчого листа до виконання (а.с.101, 102, 105, 106, 110, 111, 114, 115, 121). Означене ще раз вказує на формальний підхід окружного адміністративного суду до вирішення питання щодо встановлення судового контролю.

Суд апеляційної інстанції також вказує про неправильність висновку окружного адміністративного суду про те, що заявником не зазначено про комунікацію з відповідачем щодо виконання рішення суду у справі, оскільки така обставина в жодному разі не перешкоджає суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Відтак, беручи до уваги наведе колегія суддів дійшла висновку про передчасність висновку Миколаївського окружного адміністративного суду щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 відносно встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 20.06.2019 у справі №400/1313/19.

Між тим, викладена ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вимога стосовно задоволення заяви про встановлення судового контролю задоволенню не підлягають, оскільки за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання щодо подання звіту про виконання рішення суду, у даному випадку, з урахуванням приписів ст.382 КАС України, вирішується судом, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, тобто Миколаївським окружним адміністративним судом, а П`ятий апеляційний адміністративний суд здійснює розгляд апеляційної скарги на таке судове рішення.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність законодавчо передбачених підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на невідповідність висновків суду обставинам справи та необхідність направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.292, 311, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №400/1313/19 про відмову в задоволенні заяви щодо встановлення судового контролю - скасувати.

Справу №400/1313/19 направити до Миколаївського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

У задоволенні решти вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.В. Єщенко М.П. Коваль