Справа № 280/4028/24
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року Справа № 280/4028/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - третя особа), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 09.02.2023 № 05 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його навчання у сільському середньому професійно-технічному училищі №1 селища Приморське міста Жданова Донецької області в період з 01 вересня 1979 року по 20 липня 1982 року, та періоди його роботи:

- з 02 лютого 1985 року по 24 червня 1986 року у Вінницькому ордену Трудового Червоного Прапора заводу тракторних агрегатів ім. XXV з`їзду КПРС, на посаді фрезерувальника 2-го розряду в інструментальному цеху;

- з 28 липня 1986 року по 24 жовтня 1986 року у Виробничому об`єднанні «Ждановтяжмаш» на посаді фрезерувальника в цеху оснащення;

- з 04 листопада 1986 року по 13 серпня 1991 року у Ждановському опитно- експериментальному заводі на посаді фрезерувальника ремонтно-механічному цеху;

- з 05 листопада 1991 року по 28 березня 1994 року у Радгоспі «Пролетарський» на посаді токаря у майстерній.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 14.12.2016 по 24.02.2017, з 11.05.2017 по 26.08.2017, з 29.10.2017 по 30.04.2018, з 12.10.2018 по 03.11.2018, з 19.11.2018 по 07.06.2019, з 26.05.2020 по 06.07.2020, з 21.07.2020 по 10.08.2020, з 12.08.2020 по 23.09.2020, з 25.09.2020 по 27.09.2020, з 29.09.2020 по 20.10.2020, з 01.03.2022 по 05.11.2023 - до пільгового та страхового стажу роботи з розрахунку один місяць такої служби за три місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати з 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 пенсію за віком (із зниженням віку) відповідно до п. 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що відповідачем 1 протиправно не зараховано до страхового стажу позивача спірні періоди навчання, роботи та військової служби в потрійному розмірі, у зв`язку з чим порушується право позивача на отримання дострокової пенсії за віком відповідно до п.4, ч.1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 07 травня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

16 травня 2024 року до суду надані пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не згодне з позовом. Відповідно наданих до заяви документів про стаж (військовий виток, посвідчення учасника бойових дій) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 8 років 9 місяців 19 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Документи на підставі яких надано статус учасника бойових дій (військовослужбовець, військовозобов`язаний тощо) відсутні. Відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування стажу. Відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії відповідно до п.4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (25 років) та не підтвердженням статусу учасника бойових дій первинними документами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № № 413. Оскільки органом Пенсійного фонду не допущені порушення при здійсненні владних повноважень щодо позивача, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Третя особа просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

16 травня 2024 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, у якому зазначає наступне. Відповідно наданих до заяви документів про стаж (військовий квиток, посвідчення учасника бойових дій) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 8 років 9 місяців 19 днів, що є недостатнім для призначення пенсії.

До загального страхового стажу не були зараховані нижчезазначені періоди роботи, оскільки дані документи не надавались до розгляду заяви:

- період навчання у сільському середньому професійно-технічному училищі №1 селища Приморське міста Жданова Донецької області в період з 01 вересня 1979 року по 20 липня 1982 року, та періоди його роботи:

- з 02 лютого 1985 року по 24 червня 1986 року у Вінницькому ордену Трудового Червоного Прапора заводу тракторних агрегатів ім. XXV з`їзду КПРС, на посаді фрезерувальника 2-го розряду в інструментальному цеху;

- з 28 липня 1986 року по 24 жовтня 1986 року у Виробничому об`єднанні «Ждановтяжмаш» на посаді фрезерувальника в цеху оснащення;

- з 04 листопада 1986 року по 13 серпня 1991 року у Ждановському опитно- експериментальному заводі на посаді фрезерувальника ремонтно-механічному цеху;

- з 05 листопада 1991 року по 28 березня 1994 року у Радгоспі «Пролетарський» на посаді токаря у майстерній від 09.05.2024 №3206/09-16.

Відсутні документи на підставі яких надано статус учасника бойових дій (військовослужбовець, військовозобов`язаний тощо).

Відповідачем відмовлено в призначенні пенсії за віком (із зниженням віку) відповідно до п. 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (25 років) та не підтвердженням статусу учасника бойових дій первинними документами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

До Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області звернувся позивач із заявою від 03.02.2023 щодо призначення пенсії за віком (із зниженням віку) відповідно до п. 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та винесене рішення про відмову від 09.02.2023 №05.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 09.02.2023 № 05 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно наданих до заяви документів про стаж (військовий квиток, посвідчення учасника бойових дій) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 8 років 9 місяців 19 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Відсутні документи на підставі яких надано статус учасника бойових дій (військовослужбовець, військовозобов`язаний тощо).

Рішенням відмовлено в призначенні пенсії за віком (із зниженням віку) відповідно до п. 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (25 років) та не підтвердженням статусу учасника бойових дій первинними документами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413.

До загального страхового стажу не були зараховані:

- період навчання у сільському середньому професійно-технічному училищі №1 селища Приморське міста Жданова Донецької області в період з 01 вересня 1979 року по 20 липня 1982 року,

та періоди його роботи:

- з 02 лютого 1985 року по 24 червня 1986 року у Вінницькому ордену Трудового Червоного Прапора заводу тракторних агрегатів ім. XXV з`їзду КПРС, на посаді фрезерувальника 2-го розряду в інструментальному цеху;

- з 28 липня 1986 року по 24 жовтня 1986 року у Виробничому об`єднанні «Ждановтяжмаш» на посаді фрезерувальника в цеху оснащення;

- з 04 листопада 1986 року по 13 серпня 1991 року у Ждановському опитно- експериментальному заводі на посаді фрезерувальника ремонтно-механічному цеху;

- з 05 листопада 1991 року по 28 березня 1994 року у Радгоспі «Пролетарський» на посаді токаря у майстерній від 09.05.2024 №3206/09-16.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із частинами 1, 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 56 Закону № 1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також, зокрема навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Так, суд зазначає, що 03.02.2023 позивач звернувся із письмовою заявою про призначення йому пенсії за віком, у якій також повідомив орган Пенсійного фонду України, що оригінал трудової книжки знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому позивач має можливість надати лише сканкопію трудової книжки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не зарахував до страхового стажу позивача наступні періоди, які підтверджуються відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , а саме:

- з 02.02.1985 по 24.06.1986 у Вінницькому ордену Трудового Червоного Прапора заводу тракторних агрегатів ім. XXV з`їзду КПРС, на посаді фрезерувальника 2- го розряду в інструментальному цеху (записи в трудовій книжці №№5-6);

- з 28.07.1986 по 24.10.1986 у Виробничому об`єднанні «Ждановтяжмаш» на посаді фрезерувальника в цеху оснащення (записи в трудовій книжні №№7-8);

- з 04.11.1986 по 13.08.1991 у Ждановському опитно-експериментальному заводі на посаді фрезерувальника ремонтно-механічному цеху (записи в трудовій книжці №№ НОМЕР_2 );

- з 05.11.1991 по 28.03.1994 у Радгоспі «Пролетарський» на посаді токаря у майстерній (записи в трудовій книжці №№ НОМЕР_3 ).

Факт роботи позивача з 02.02.1985 по 24.06.1986 у Вінницькому ордену Трудового Червоного Прапора заводу тракторних агрегатів ім. XXV з`їзду КПРС, на посаді фрезерувальника 2-го розряду в інструментальному цеху підтверджується також листом архівного відділу Вінницької міської ради від 28.11.2023 Ш/24/100267/24-30, 111/24/100270/24-30, архівною довідкою архівного відділу Вінницької міської ради від 30.11.2023 № Ш/24/100259/24-30, архівним витягом архівного відділу Вінницької міської ради від 30.11.2023 № Ш/24/100265/24-30.

При цьому, відповідачем вказано, що позивач не надав документи до заяви, про що також вказано у відзиві відповідача.

Суд зазначає, що згідно з абзацом 1 п. 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з п. 1.2 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Форма заяви про призначення пенсії наведена в Додатку 2 Порядку № 22-1.

Згідно п. 4.1 Порядку №22-1 заяви про перерахунок пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно п. 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення (перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати тощо) пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку. За наслідками розгляду заяви та доданих до неї документів орган, що призначає (здійснює перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати тощо) пенсії, відповідно до положень ст. 44 Закону №1058-IV та положень п. 4.3, 4,7 Порядку 22-1 приймає рішення про призначення (перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати тощо) пенсії або про відмову в призначенні (перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший, поновленні виплати тощо) пенсії з зазначенням обґрунтувань такої відмови.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до страхового стажу окремих періодів його роботи.

У свою чергу згідно з вимогами ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Так, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний був при розгляді заяви позивача проаналізувати копію трудової книжки.

Під час розгляду справи по суті, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до підприємств, в яких працював позивач, або архівні установи для отримання відомостей щодо спірних періодів.

Відповідачем також не надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що записи у трудовій книжці позивача є недійсними та недостовірними.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що після звернення позивача, відповідач не вчинив жодних дій визначених ст. 101 Закону № 1788-XII.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача є належним та достатнім доказом для підтвердження роботи позивача у спірних періодах.

Доказів протилежного відповідачами не надано.

Що стосується позовних вимог про зарахування до страхового стажу періоду навчання у сільському середньому професійно-технічному училищі №1 селища Приморське міста Жданова Донецької області в період з 01 вересня 1979 року по 20 липня 1982 року, суд зазначає таке.

Абзацом другим пункту 1 Порядку порядок № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 637 у тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

Відтак у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній про навчання страховий стаж за періоди роботи до 01.01.2004 встановлюється на підставі дипломів, посвідчень, свідоцтв, а також довідок та інших документів, що видані на підставі архівних даних і містять періоди навчання. Якщо у поданому документі про стаж вказано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року.

Суд встановив, що у копії трудової книжки наданої позивачем відсутні відомості про його навчання у сільському середньому професійно-технічному училищі №1 селища Приморське міста Жданова Донецької області в період з 01 вересня 1979 року по 20 липня 1982 року.

У дипломі НОМЕР_4 від 20.07.1982, реєстраційний №484, зазначено, що ОСОБА_1 навчався у сільському середньому професійно-технічному училищі №1 селища Приморське міста Жданова Донецької області в період з 01.09.1979 по 20.07.1982.

Законом Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.1974 технікуми (училища) віднесені до середніх спеціальних навчальних закладів, головним завданням яких була підготовка кваліфікованих фахівців із середньою спеціальною та загальною середньою освітою, які мають необхідні теоретичні знання і практичні навички за спеціальністю.

Згідно із пунктом 3 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про освіту» від 04.06.1991 № 1144-ХП із змінами і доповненнями, внесеними постановою Верховної Ради України від 18.12.1991 № 1992-ХП, встановлено, що Закон Української РСР «Про освіту» застосовується до правовідносин в галузі освіти, що виникли після введення в дію Закону.

10 лютого 1998 року прийнятий Закон України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» № 103/98-ВР (далі - Закон № 103/98-ВР), який набрав чинності 10.03.1998.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За положенням ст.3 цього ж Закону, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти.

Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.

Відповідно до ст. 5 Закону № 103/98-ВР, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.

За змістом статті 17 Закону № 103/98-ВР професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Враховуючи викладене, позивач мав право на зарахування періоду навчання у сільському середньому професійно-технічному училищі №1 селища Приморське міста Жданова Донецької області в період з 01 вересня 1979 року по 20 липня 1982 року.

Відповідачем також не зараховані до стажу позивача періоди участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції та участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, надаючи цьому оцінку суд виходить з такого.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону № 1788-XII передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Відповідно до абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014р. № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Отже, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом в постанові від 05.06.2018 року у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 року у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 року у справі № 185/4140/17, 16.06.2020 року у справі № 185/7049/16-а.

Відповідно до Довідки військової частини НОМЕР_5 №642/5 від 13.02.2024 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 дійсно в період з 14.12.2016 по 24.02.2017; з 11.05.2017 по 26.08.2017; з 27.10.2017 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Відповідно до Довідки військової частини НОМЕР_5 №139 від 20.03.2024 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 дійсно в період з 14.12.2016 по 24.02.2017, з 11.05.2017 по 26.08.2017, з 29.10.2017 по 30.04.2018, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Відповідно до Довідки військової частини НОМЕР_5 №140 від 20.03.2024 про безпосередню участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, ОСОБА_1 дійсно в період з 12.10.2018 по 03.11.2018, з 19.11.2018 по 07.06.2019, з 26.05.2020 по 06.07.2020, з 21.07.2020 по 10.08.2020, з 12.08.2020 по 23.09.2020, з 25.09.2020 по 27.09.2020, з 29.09.2020 по 20.10.2020 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 05.11.2023 №311, вислуга років старшого солдата ОСОБА_1 станом на 05 листопада 2023 року за період з 01.03.2022 року по 05.11.2023 року складає: - у календарному обчисленні: 01р. 08м. 09д., - загальна вислуга років: 01р. 08м. 09д.

Відповідно до Довідки військової частини НОМЕР_7 №9/16 від 23.02.2024 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України старший солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 02.04.2022 по 03.10.2022, з 09.10.2022 по 27.01.2023, з 03.02.2023 по 04.02.2023, з 07.02.2023 по 12.02.2023, з 17.02.2023 по 20.02.2023, з 23.02.2023 по 24.02.2023, з 27.02.2023 по 02.03.2023, з 05.03.2023 по 12.03.2023, з 16.03.2023 по 27.03.2023, з 01.04.2023 по 12.04.2023, 14.04.2023, з 17.04.2023 по 13.07.2023, з 16.07.2023 по 21.09.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Воскресенка Донецької області, н.п. Тимирівка Запорізької області, н.п. Полтавка Запорізької області, н.п. Приютне Запорізької області.

Не погоджується суд з позицією позивача про те, що в пільговому обчисленні повинен бути зарахований увесь період військової служби, зокрема з 01.03.2022 по 05.11.2023, оскільки з наведених вище положень законодавства вбачається, що пільгові умови врахування військової служби можливі лише у випадку безпосередньої участі особи у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Оскільки, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_7 №9/16 від 23.02.2024 позивач з 02.04.2022 по 03.10.2022, з 09.10.2022 по 27.01.2023, з 03.02.2023 по 04.02.2023, з 07.02.2023 по 12.02.2023, з 17.02.2023 по 20.02.2023, з 23.02.2023 по 24.02.2023, з 27.02.2023 по 02.03.2023, з 05.03.2023 по 12.03.2023, з 16.03.2023 по 27.03.2023, з 01.04.2023 по 12.04.2023, 14.04.2023, з 17.04.2023 по 13.07.2023, з 16.07.2023 по 21.09.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, то саме вказані періоди служби позивача суд вважає за необхідне зобов`язати врахувати відповідача до спеціального стажу на пільгових умовах один місяць за три.

Отже, позивач має право на зарахування наведених періодів участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції та участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 14.12.2016 по 24.02.2017, з 11.05.2017 по 26.08.2017, з 29.10.2017 по 30.04.2018, з 12.10.2018 по 03.11.2018, з 19.11.2018 по 07.06.2019, з 26.05.2020 по 06.07.2020, з 21.07.2020 по 10.08.2020, з 12.08.2020 по 23.09.2020, з 25.09.2020 по 27.09.2020, з 29.09.2020 по 20.10.2020, з 02.04.2022 по 03.10.2022, з 09.10.2022 по 27.01.2023, з 03.02.2023 по 04.02.2023, з 07.02.2023 по 12.02.2023, з 17.02.2023 по 20.02.2023, з 23.02.2023 по 24.02.2023, з 27.02.2023 по 02.03.2023, з 05.03.2023 по 12.03.2023, з 16.03.2023 по 27.03.2023, з 01.04.2023 по 12.04.2023, 14.04.2023, з 17.04.2023 по 13.07.2023, з 16.07.2023 по 21.09.2023 - до страхового стажу роботи з розрахунку один місяць такої служби за три місяці.

Стосовно підстави для відмови у призначенні пенсії зазначеної у спірному рішенні - не підтвердження статусу учасника бойових дій первинними документами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 6 п. 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації додаються документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком: документи про проходження військової служби (служби); довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації; посвідчення учасника бойових дій.

Отже, аналізуючи наведене вище правове регулювання, суд вважає, що документом, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику бойових дій крім документів про проходження військової служби (служби) та посвідчення учасника бойових дій є або довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

Порядком про надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (далі - Порядок № 413) у Додатку 1 передбачена форма довідки про безпосередньо участь в АТО/ООС.

Як встановлено з матеріалів справи позивачу видане посвідчення учасника бойових дій 01.11.2017, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_5 №642/5 від 13.02.2024 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 дійсно в період з 14.12.2016 по 24.02.2017; з 11.05.2017 по 26.08.2017; з 27.10.2017 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Відповідно до Довідки військової частини НОМЕР_5 №139 від 20.03.2024 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 дійсно в період з 14.12.2016 по 24.02.2017, з 11.05.2017 по 26.08.2017, з 29.10.2017 по 30.04.2018, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Так, вказані довідки підтверджують, що в період з 14.12.2016 по 24.02.2017; з 11.05.2017 по 26.08.2017; з 27.10.2017 по 30.04.2018 позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

Разом з тим, зазначені довідки надані позивачем до суду та датовані 13.02.2024 та 20.03.2024, відповідно не подавались позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії, оскільки видані пізніше дати звернення 03.02.2023.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної відповідачем підстави, а саме відсутність документів на підставі яких надано статус учасника бойових дій у оскаржуваному рішенні, в цій частині.

Відповідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу положень статті 64 Закону № 1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсійні виплати.

В той же час пункт 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 гарантує, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Крім того, відповідно до приписів статті 64 Закону № 1058-IV відповідачі наділені правом, зокрема, проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями.

Однак, відповідачем не надано доказів здійснення законодавчо визначених дій для встановлення періодів роботи, навчання та військової служби які підлягають зарахуванню до стажу позивача.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, відповідачем не проведено всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів, відтак рішення від 09.02.2023 № 05, є протиправним, а отже підлягає скасуванню.

Що стосується способу захисту прав позивача.

Велика Палата Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №591/5935/17, розглядаючи спір виходила з того, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Ця мета зазначена також у статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії після скасування його адміністративного акту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020р. у справі №0940/2394/18.

Як встановлено судом, відповідачем у цій справі не проведено всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів, зокрема, основного документу, трудової книжки, яка підтверджує стаж, тому суд дійшов висновку про задоволення позову у спосіб, що дасть можливість вирішити питання, щодо якого звернувся позивач та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача, з урахуванням страхового стажу.

Крім того, позивачем подані до суду документи, які не подавались на розгляд відповідачу, відтак призначення пенсії без належного розгляду цих документів відповідачем є передчасним.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів Закону України «Про судовий збір», інших витрат позивачем не заявлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 09.02.2023 № 05 про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у сільському середньому професійно-технічному училищі №1 селища Приморське міста Жданова Донецької області в період з 01 вересня 1979 року по 20 липня 1982 року, та періоди роботи: з 02 лютого 1985 року по 24 червня 1986 року у Вінницькому ордену Трудового Червоного Прапора заводу тракторних агрегатів ім. XXV з`їзду КПРС, на посаді фрезерувальника 2-го розряду в інструментальному цеху; з 28 липня 1986 року по 24 жовтня 1986 року у Виробничому об`єднанні «Ждановтяжмаш» на посаді фрезерувальника в цеху оснащення; з 04 листопада 1986 року по 13 серпня 1991 року у Ждановському опитно-експериментальному заводі на посаді фрезерувальника ремонтно-механічному цеху; з 05 листопада 1991 року по 28 березня 1994 року у Радгоспі «Пролетарський» на посаді токаря у майстерній.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 періоди участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції та участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 14.12.2016 по 24.02.2017, з 11.05.2017 по 26.08.2017, з 29.10.2017 по 30.04.2018, з 12.10.2018 по 03.11.2018, з 19.11.2018 по 07.06.2019, з 26.05.2020 по 06.07.2020, з 21.07.2020 по 10.08.2020, з 12.08.2020 по 23.09.2020, з 25.09.2020 по 27.09.2020, з 29.09.2020 по 20.10.2020, з 02.04.2022 по 03.10.2022, з 09.10.2022 по 27.01.2023, з 03.02.2023 по 04.02.2023, з 07.02.2023 по 12.02.2023, з 17.02.2023 по 20.02.2023, з 23.02.2023 по 24.02.2023, з 27.02.2023 по 02.03.2023, з 05.03.2023 по 12.03.2023, з 16.03.2023 по 27.03.2023, з 01.04.2023 по 12.04.2023, 14.04.2023, з 17.04.2023 по 13.07.2023, з 16.07.2023 по 21.09.2023 - до пільгового та страхового стажу роботи з розрахунку один місяць такої служби за три місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до п. 4 ч. 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 ),

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053; ),

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп.Соборний, буд.158-б, м. Запоріжжя, 69057; ).

Повне судове рішення складено 08.07.2024.

Суддя Б.В. Богатинський