Справа № 454/4498/23
Суддя: Адамович М. Я.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/4498/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Адамович М. Я.

за участю секретаря: Калиш В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м.Сокаль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даним позовом та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо нього та закрити провадження у справі.

Свої вимоги мотивує наступним.

Постановою від 10.10.2023р. на нього накладено адміністративне стягнення за те, що він вчинив проїзд на заборонний знак.

Він не погоджується з даною постановою, оскільки викладені в постанові обставини не відповідають дійсності, до постанови не долучено жодних доказів його вчинення ним правопорушення.

Поліцейським відмовлено в задоволенні його клопотань про ознайомлення з матеріалами справи, розгляді справи за участю адвоката та відкладенні розгляду справи на інший час з метою підготовки заперечень, ознайомлення з доказами.

Розгляд справи тривав менше п`яти хвилин, що свідчить про обмеження його прав.

Ухвалою суду від 23.04.2024р. неналежних відповідачів Головне управління Національної поліції у Львівській області, Управління патрульної поліції у Львівській області замінено на належного відповідача Департамент патрульної поліції.

Представник відповідача подав відзив на позов, у якому зазначив, що про наміри позивача оскаржити постанову про накладення адміністративного стягнення не було відомо, а тому відеозапис подій не зберігався понад 30 днів (поза межами строку його зберігання).

Дорожній знак 3.21 Правил дорожнього руху України забороняє в`їзд усіх транспортних засобів. Тому інспектор мав усі законні підстави для винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення. Жодних порушень при складанні протоколу з боку інспектора не встановлено, жодні права позивача не порушено.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року№ 580-VIII.

Згідно копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 10.10.2023р., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн. за ч.1 ст.122 КУПАП за те, що він 10.10.2023р. близько 21.48год. по вул.Стрийська,109 в м.Львів керував автомобілем марки «BMW 320D» р.н.з. НОМЕР_1 та не виконав вимоги знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив вимоги п.8.4 Правил дорожнього руху України.

На спростування своєї вини позивач навів обставини, які спростовують вчинення ним правопорушення, зазначеного у вищевказаній постанові та заперечив інкриміновані йому порушення Правил дорожнього руху України, заперечив порушення вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено».

В свою чергу, представником відповідача не надано доказів, які свідчать про вчинення позивачем правопорушення, в тому числі відеозапису керування позивачем транспортним засобом, підставності його зупинки, порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно із статтею 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.9 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

В той же час, в постанові відсутні покликання на будь-які докази та покази свідків. Таких доказів також не надано суду.

За обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним та достатнім доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу презумції невинуватості та відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Вказані обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії позивача як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, відповідачем порушено права та охоронювані законом інтереси позивача, що є підставою скасування оскаржуваних постанов та закриття проваджень у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наявної в матеріалах справи квитанції встановлено, що позивач сплатив 536,80грн. судового збору.

З огляду на зазначене, позивачу підлягає відшкодуванню сплачена ним сума судового збору.

Керуючись ст.ст.5, 19, 241-245, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАТ №7913277 від 10.10.2023р. по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Лук`янчук Олегом Васильовичем, про накладення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліцівї за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість)грн. 80коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.246 КАС України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.250 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: вул.Федора Ернста,3, м.Київ.

Головуючий: М. Я. Адамович