Справа № 420/14882/24
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/14882/24

Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,

повний текст судового рішення

складено 17.05.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченко К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року по справі за заявою Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» про підтвердження обґрунтованості рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

15.05.2024 року до суду надійшла заява Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» про підтвердження обґрунтованості рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» () згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 14.05.2024 року.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що Головним управлінням ДПС в Одеській області у відповідності до вимог пп.19-1.1.4, 19-1.1.8 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.3 п.80.2 ст.80, пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у зв`язку з письмовим зверненням покупця (споживача) (лист від 18.04.2024 №В/144/15-32), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування прийнято наказ від 02.05.2024 року №4425-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», перевірку ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», код за , податковою адресою: 65031, м. Одеса, вул. Михайла Грушевського, 39 «Е», адресою господарського об`єкту: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3-Г з 02 травня 2024 року тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.07.2023 року по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підставою для прийняття даного наказу слугувало здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством, недопущення порушень у сфері обігу готівки, з урахуванням, заяви громадянина ОСОБА_1 (вх. ГУ ДПС в Одеській області від 18.04.2024 № В/144/15-32), в якій зазначено про можливі порушення платниками податків законодавства, контроль за якими здійснюють податкові органи, зокрема, на АЗС «ЄГАЗ», розташованій за адресою: м. Одеса, Овідіопольска дорога, 3Г, здійснюється реалізація товарів без видачі фіскальних чеків (а також повідомлено покупця, що відпуск пального здійснюється виключно в готівковій формі).

У відповідності до даного наказу та направлень на перевірку (направлення на перевірку від 02.05.2024 року №9276/15-32-07-06-15, №9275/15-32-07-06-15) 07.05.2024 року об 11:31 год. уповноважені особи Головного управління ДПС в Одеській області прибули до господарського об`єкту та встановили, що у зазначеному об`єкті здійснює господарську діяльність ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», .

Надалі представнику ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» - ОСОБА_2 було пред`явлено службові посвідчення співробітників Головного управління ДПС в Одеській області, копію наказу «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ЄГАЗРІТЕЙЛ» від 02.05.2024 року №4425-п та направлення на перевірку.

Представник підприємства ознайомившись із службовими посвідченнями співробітників Головного управління ДПС в Одеській області, копією наказу та направленнями на проведення перевірки, отримав копію наказу та підписав направлення на проведення перевірки, про що свідчить його підпис у направленнях.

У період проведення фактичної перевірки, 07.05.2024 року у господарському об`єкті, в порядку пп.20.1.11 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, фахівцями Головного управління ДПС в Одеській області проведено контрольну розрахункову операцію з метою контролю щодо дотримання ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», , порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій.

Під час контрольної розрахункової операції було придбано 20,00 літрів газу (пропан LPG) за ціною 26,49 грн./л на загальну суму 529,8 гривень за готівкові грошові кошти. Після отримання грошових коштів, суб`єктом господарювання не забезпечено видачу розрахункового документа встановленого зразку.

Позивач вказав, що суб`єкти господарювання при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним зобов`язані проводити розрахункові операції через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій.

Відповідно до автоматизованих інформаційних систем ДПС України ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» мало зареєстрований РРО за адресою, за якою проводилась фактична перевірка: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3Г - Фіскальний номер - , Дата реєстрації РРО - 18.06.2019, Дата скасування - 04.06.2021.

Тобто, з 05.06.2021 року по дату проведення фактичної перевірки та станом на дату складання відповідної заяви контролюючим органом, у ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» відсутні зареєстровані реєстратори розрахункових операцій або програмні реєстратори розрахункових операцій.

Таким чином, Головним управлінням ДПС в Одеській області було додержано всіх законодавчо визначених підстав щодо проведення відповідної фактичної перевірки ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ».

У свою чергу, 14.05.2024 року о 16 год. 00 хв. заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області Миколою Бородюком було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (код ). Розгорнута інформація була викладена у попередньо складеному зверненні про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 14.05.2024 року.

За викладених обставин, ГУ ДПС в Одеській області звернулося до суду з даною заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ».

Ухвалою від 15.05.2024 року прийнято до розгляду заяву Головного управління ДПС в Одеській області та відкрито провадження по справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін). Призначено судове засідання для розгляду справи на 17 травня 2024 року о 10:00 год. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на заяву до 16:00 год. 16 травня 2024 року.

У судове засідання, призначене на 17 травня 2024 року на 10:00 год., з`явився представник заявника.

Повідомлений належним чином шляхом надіслання судової повістки до Електронного кабінету ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» в ЄСІТС (доставлено до електронного кабінету 15.05.2024 о 20:40 год.) представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до приписі ч.3 ст.268 КАС України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача.

Під час судового розгляду справи представник заявника заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у заяві.

17.05.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на заяву, відповідно до якого останній вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві відповідач зазначив наступне.

Відповідач вказав, що твердження позивача, викладені в заяві, не відповідають дійсності та не співпадають з описом події у наданому позивачем зверненні про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 14.05.2024 року та реальній події, адже 07.05.2024 року об 11.31 год. представник ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» Дмитрієнко Сергій Олександрович прибув на об`єкт ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3-Г, так як віддалено побачив на камерах відеонагляду, що на даному об`єкті перебувають невстановлені особи, та лише після того як він приїхав, він дізнався, що це співробітники ГУ ДПС в Одеській області та йому було вручено наказ та направлення на перевірку. Представників ГУ ДПС в Одеській області було допущено до перевірки, надано пояснення, що АГЗП не працює та реалізація пального не здійснюється. Після прибуття представника ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» ніякої реалізації пального не здійснювалось, співробітникам ГУ ДПС в Одеській області було надано доступ до обладнання, де вони могли перевірити, що ємність порожня та в ній відсутні будь-які нафтопродукти. Працівниками ГУ ДПС в Одеській області не зазначено під час перевірки та самим позивачем в позовній заяві, на яке саме обладнання потрібно накласти арешт.

Відповідач вказав, що нежитлове приміщення та обладнання на даному об`єкті не належить ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», а знаходиться у власності третіх осіб, підприємство лише тимчасово орендує його.

Також відповідач вказав, що відповідно до Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство від 24.05.2023 року, було відкрито провадження Господарським судом в Одеській області стосовно банкрутства ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ». Позивачу відомо про дану подію, так як відповідно до ухвали про визнання вимог кредитора від 09.11.2023 року по справі №916/1560/23 ГУ ДПС в Одеській області визнано кредитором ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ». Відповідач наголосив, до відповідно до ч.14 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року заяву Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (адреса: вул. Михайла Грушевського, 39 «Е», м. Одеса, 65031, ) про підтвердження обґрунтованості рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна задоволено. Підтверджено обґрунтованість рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 14.05.2024 року про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» ().

На вказане рішення суду Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області у повному обсязі. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» не погоджується з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.05.2024 року по справі №420/14882/24, вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки фактичним обставинам справи та порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи по суті, та безпідставного рішення про підтвердження обґрунтованості рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 14.05.2024 року про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» ().

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС в Одеській області у відповідності до вимог п.п.19-1.1.4, 19-1.1.8 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.3 п.80.2 ст.80, п.п.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у зв`язку з письмовим зверненням покупця (споживача) (лист від 18.04.2024 №В/144/15-32), про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування, було видано наказ від 02.05.2024 року №4425-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (а.с. 30).

Вказаним наказом наказано провести перевірку ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», код за , податкова адреса: 65031, м. Одеса, вул. Михайла Грушевського, 39 «Е», адреса господарського об`єкту: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3-Г, з 02 травня 2024 року тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.07.2023 року по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

02.05.2024 року ГУ ДПС в Одеській області були видані направлення на перевірку №9276/15-32-07-06-15, №9275/15-32-07-06-15 (а.с. 31-32).

У відповідності до даного наказу та направлень на перевірку 07.05.2024 року об 11:31 год. посадові особи Головного управління ДПС в Одеській області прибули до господарського об`єкту та встановили, що у зазначеному об`єкті здійснює господарську діяльність ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», .

Представник відповідача за довіреністю Дмитрієнко С.О., ознайомившись із службовими посвідченнями співробітників Головного управління ДПС в Одеській області, копією наказу та направленнями на проведення перевірки, отримав копію наказу та підписав направлення на проведення перевірки, про що свідчить його підпис у направленнях.

За результатами перевірки ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» на об`єкті АГЗС, розташованому за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3-Г, складено Акт фактичної перевірки від 10.05.2024 року, зареєстрований в органі ДПС 13.05.2024 року за №20438/15/52/РРО/40471320 (а.с. 34-37).

Згідно вказаного Акту, під час контрольної розрахункової операції було придбано 20,00 літрів газу (пропан LPG) х 26,49 грн. на загальну суму 529,8 грн. за готівкові грошові кошти. Після отримання грошових коштів, суб`єктом господарювання не забезпечено видачу розрахункового документа встановленого зразку.

Актом фактичної перевірки зафіксовано такі порушення:

- не зареєстровано у встановленому законом порядку РРО/ПРРО на АЗС, за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3-Г;

- при проведенні контрольованої розрахункової операції на загальну суму 529,80 грн. не надано розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункової операції 07.05.2024 року;

- не забезпечено реєстрації об`єкту оподаткування, через який проводиться господарська діяльність, за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3-Г;

- платником податків не надано посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, згідно запиту про надання документів від 07.05.2024 року, врученого представнику ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» за довіреністю №2 від 01.01.2024 року ОСОБА_2

14.05.2024 року посадові особи ГУ ДПС в Одеській області звернулися до заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області з письмовим зверненням про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (а.с. 28-29).

14.05.2024 року о 16:00 год. заступником начальника ГУ ДПС в Одеській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» () у зв`язку з відсутністю зареєстрованих реєстраторів розрахункових операцій або програмних реєстраторів розрахункових операцій (а.с. 19-21).

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до вимог пп.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1, пп.19-1.1.8 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням.

Відповідно до вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з вимогами п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України).

У відповідності до вимог п.п.80.2.3 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування.

Відповідно до вимог п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється.

Таким чином, суб`єкти господарювання при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним зобов`язані проводити розрахункові операції через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій.

Відповідно до вимог п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать, зокрема, пальне у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів.

Відповідно до вимог ч.11 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа. Під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу.

Згідно з вимогами п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року №265/95-ВР (із змінами та доповненнями) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Відповідно до автоматизованих інформаційних систем ДПС України ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», мав зареєстрований РРО за адресою, за якою проводилась фактична перевірка: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3Г, Фіскальний номер - , Дата реєстрації РРО - 18.06.2019, Дата скасування - 04.06.2021.

Тобто з 05.06.2021 року по фактичну дату проведення перевірки та станом на дату складання відповідної заяви контролюючим органом, у ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» відсутні зареєстровані реєстратори розрахункових операцій або програмні реєстратори розрахункових операцій.

Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу визначено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема: 94.2.4. відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством.

Згідно з вимогами п.94.3 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

За приписами п.94.4 ст.94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт майна може бути повним або умовним.

Зокрема, умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення (п.94.5 ст.94 Податкового кодексу України).

Пунктом 94.6 статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку/електронному гаманці платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

У відповідності з вимогами п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Відповідно до вимог п.94.11 ст.94 Податкового кодексу України, рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

За наявності обставин, передбачених пп.94.2.4 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення від 14.05.2024 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ».

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача та про обґрунтованість цього арешту.

Доводи апеляційної скарги щодо непідтвердженості заявником факту реалізації пального (газу) 07.05.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» за адресою господарського об`єкту: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3-Г, колегія суддів вважає необґрунтованими, тому що Актом фактичної перевірки зафіксовано цей факт, з доданням матеріалів фотофіксації цієї події. Відповідач, у свою чергу, зазначений факт жодним доказом не спростував.

Стосовно посилань апелянта на приписи ч.14 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства, якою передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Таким чином, зі змісту наведеної норми права вбачається, що до юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, відносяться усі майнові спори, стороною в яких є боржник, а також інші спори за участю боржника, в яких до останнього пред`являються майнові вимоги.

Разом з цим, у даній справі правовідносини не пов`язані із задоволенням майнових вимог ГУ ДПС в Одеській області. Натомість, спір у цій справі стосується обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого ним у межах реалізації своїх публічно-владних функцій.

Відповідно до вимог п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

В рамках розгляду даної справи йдеться про застосування заявником способу забезпечення виконання платником податків (відповідачем) обов`язку мати зареєстрований у встановленому законом порядку РРО за адресою здійснення господарської діяльності: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3Г.

Відповідно до вимог п.94.19 ст.94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з:

94.19.8. пред`явленням платником податків дозволів (ліцензій) на провадження діяльності, а також документа, що підтверджує реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, здійснену в установленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством.

Колегією суддів враховуються правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 01.11.2023 року у справі №908/129/22, в якій суд вирішував питання юрисдикції спорів, стороною в яких є платник податків, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у межах справи про банкрутство.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду на підставі аналізу положень ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства дійшла висновку про те, що вказана текстуальна конструкція статті 7 Кодексу свідчить на користь того, що законодавець, маючи на меті віднести до юрисдикції господарських судів певні категорії спорів, як-то стягнення заробітної плати, поновлення на роботі, окремо про це детально зазначив та виокремив такі спори, при цьому у статті жодним чином не виокремлено податкових спорів, що виникають з податкових відносин та врегульовані Податковим кодексом України.

Зазначення у статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства «всі майнові спори» є широким поняттям та жодним чином не свідчить, що цей Кодекс розширює господарську юрисдикцію за межі юрисдикції, визначеної Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).

Відсутність у Кодексі України з процедур банкрутства застереження про невиключення з розгляду в межах процедури банкрутства спорів з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, що виникають з податкових правовідносин, не визначає їх підсудність господарським судам, оскільки такі застереження містяться в пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України, яка визначає юрисдикцію господарських судів, у тому числі щодо справ про банкрутство.

Таким чином, за висновком Великої Палати Верховного Суду юрисдикцію судів щодо розгляду тих чи інших спорів встановлюють лише процесуальні кодекси (ГПК України, КАС України, ЦПК України). Тобто, зі змісту ст.7 Кодексі України з процедур банкрутства слід дійти висновку, що така не встановлює особливостей, за яких адміністративні спори, що виникають з податкових відносин, віднесено до юрисдикції господарських судів у межах процедури банкрутства.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Отже, згідно наведених приписів КАС України дана справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Обмежень щодо застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків з підстав, передбачених пп.94.2.4 п.94.2 ст.94 ПК України у разі відкриття провадження у справі про банкрутство, чинне законодавство не містить.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги Головного управління ДПС в Одеській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька