Справа № 340/6764/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2024 року м. Дніпросправа № 340/6764/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року (суддя Науменко В.В.) у справі №340/6764/23 за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, -

в с т а н о в и В:

ГУ ДПС у Кіровоградській області звернулося до суду з позовом, в якому просило надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут», що перебуває у податковій заставі.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що у відповідача наявний податковий борг в сумі 20198332,61грн., який останнім не погашається. Заходи, вжиті позивачем щодо погашення податкового боргу відповідача за рахунок коштів, що містяться на рахунках платника податків, безрезультатні. Так, інкасові доручення з метою примусового списання коштів з розрахункових рахунків платника податків, направлені позивачем до банківських установ, були повернуті у зв`язку із відсутністю коштів на рахунках платника. За таких умов наявні підстави погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду з позовом про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, є: наявність у платника податку боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості має бути угоджена в установленому порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючого такого платника податку; наявність майна платника податків-боржника у податковій заставі.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у спірному випадку наявні усі законодавчо визначені умови для звернення податковим органом з цим позовом до суду. Такі висновки суд обгрунтував тим, що за відповідачем рахується податковий борг, який тривалий час не погашається останнім; податковим органом вживалися заходи щодо погашення боргу за рахунок коштів відповідача, що перебувають на рахунках в обслуговуючих банках, однак такі заходи не призвели до погашення боргу через відсутність

у відповідача коштів на банківських рахунках; в податковій заставі наявне майно відповідача за рахунок якого можливе погашення податкового боргу.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що позивач не підтвердив, що вжив усіх належних заходів щодо погашення податкового боргу платника податків за рахунок коштів, які перебувають на банківських рахунках відповідача та не довів неможливості погашення податкового боргу Товариства у зв?язку із відсутністю таких коштів. З цього приводу відповідач посилається на те, що не усі надані позивачем інкасові доручення повернуті банківськими установами через відсутність коштів на рахунках, деякі з них повернуті через неправильність зазначення інформації. Також відповідач вказує на те, що інформація про рух коштів на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому в Кіровоградській філії Ощадбанку, свідчить про можливість погашення боргу за рахунок коштів платника, чого не було враховано судом першої інстанції. Відповідач також звертає увагу на пріоритетність погашення боргу за рахунок майна, яке знаходиться в податковій заставі та зазначає, що кошти на банківських рахунках знаходяться під арештом не лише у зв`язку з податковою заставою, а і на підставі постанов державного виконавця, при цьому, оскільки постанови державного виконавця видані в часі раніш, ніж здійснено опис майна в податкову заставу, то вони мають переважну силу в питання погашення заборгованості перед іншими особами. З цих підстав відповідач зазначає, що у разі погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, будуть порушенні права інших стягувачів (кредиторів). Також відповідач вказує на те, що податковий борг виник не з вини підприємства, а в наслідок державного регулювання тарифів на послуги, які надаються підприємством. З цих підстав зазначає, що погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, буде свідченням несправедливого та непропорційного втручання у мирне володіння майном.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю Світловодськпобут зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 24.09.2001, перебуває на обліку як платник податку (а.с. 126).

Основним видом економічної діяльності є: 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Відповідно до довідки від 10.08.2023 року, ТОВ Світловодськпобут має податковий борг з податку на додану вартість у сумі 20198332,61 грн., у тому числі основне зобов`язання 17572087,87 грн., штрафні санкції 1332764,55 грн., пеня 1293480,19 грн. (а.с. 7-8).

Вказані суми також зазначені у наданих позивачем розрахунках (а.с. 7-8), підтверджені даними з інтегрованої картки платника податків (а.с. 15-28) та відповідачем не заперечуються.

У зв`язку з наявністю податкового боргу, позивачем на адресу відповідача 04.12.2015 направлено податкову вимогу №Ю-583-23, яку отримано відповідачем у цей же день.

Рішенням №32/2300 від 13.05.2015 позивачем вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ТОВ Світловодськпобут (а.с. 10).

Актом опису майна №1 від 28.07.2016 проведено опис майна відповідача на загальну суму 1101136,81 грн. (а.с. 12).

Рішенням №3 від 16.03.2018 року вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ТОВ Світловодськпобут (а.с. 11).

Актом опису майна №2 від 30.03.2018 проведено опис майна відповідача на загальну суму 2729751,48 грн. (а.с. 13-14).

Відповідно до витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстровано податкову заставу майна боржника згідно актів опису №1 від 28.07.2016 та №2 від 30.03.2028, боржник СП ТОВ Свідловодськпобут, , строк дії до 02.11.2026 року (а.с. 49-50).

Оскільки податковий борг відповідачем добровільно сплачено не було, позивач звертався до суду з позовними вимогами про стягнення податкового боргу, та рішеннями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 у справі 811/1273/18, від 04.03.2020 у справі 340/321/20, від 15.03.2022 у справі 340/9276/21, від 02.05.2023 у справі 340/490/23 стягнуто з відповідача податковий борг у сумі, відповідно, 3089670,03 грн., 5474559,20 грн., 12161461,60 грн., 2370345,68 грн. Вказані судові рішення набрали законної сили, позивачем отримано виконавчі документи щодо стягнення податкового боргу (а.с. 29-32).

19.09.2022 позивачем сформовано та направлено до банківських установ, які обслуговують рахунки відповідача, інкасові доручення (розпорядження) №1337, 1338, 1339, 1336, 1341, 1347, 1349, які повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача (а.с. 33-36).

Крім цього, позивачем сформовано та направлено до банківських установ, які обслуговують рахунки відповідача, платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) коштів №164, 169, 167, 170, 171 від 06.03.2023, №385, 386 від 07.06.2023, №417, 414, 412, 411, 415, 416, 418 від 10.07.2023, які також повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача (а.с. 37-45).

Вчинивши сукупність вказаних дій, враховуючи, що попередні заходи не призвели до погашення податкового боргу платника податків, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, суд першої інстанції, з огляду на положення Податкового кодексу України, дійшов правильного висновку, який не заперечується відповідачем, про те, що обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду і цим позовом, є: наявність у платника податку боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості має бути угоджена в установленому порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючого такого платника податку; наявність майна платника податків-боржника у податковій заставі.

Правильно визначивши підстави виникнення у податкового органу права на звернення з позовом до суду про погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким не погоджується відповідач, про те, що у спірному випадку податковим органом було доведено неможливість погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунках відповідача в обслуговуючих банках.

З приводу такої позиції відповідача слід зазначити те, що встановлені у цій справі обставини справи свідчать про те, що податковим органом сформовано та направлено до банківських установ, які обслуговують рахунки відповідача, інкасові доручення (розпорядження) №1337, 1338, 1339, 1336, 1341, 1347, 1349, та платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) коштів №164, 169, 167, 170, 171 від 06.03.2023, №385, 386 від 07.06.2023, №417, 414, 412, 411, 415, 416, 418 від 10.07.2023, які повернуто без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача (а.с. 33-45).

Стосовно посилань відповідача на те, що не усі інкасові та платіжні доручення повернуті податковому органу через відсутність коштів на рахунках платника, слід зазначити те, що лише один з перелічених платіжних документів був повернутий податковому органу не через відсутність коштів, а через неправильне зазначення найменування платника податку. Таким платіжним документом є інкасове доручення (розпорядження) №1338 (а.с33). Вказане інкасове доручення стосувалося банківського рахунку відповідача НОМЕР_1 , відкритому в Кіровоградській філії Ощадбанку.

В той же час, встановлені обставини справи свідчать про те, що податковим органом, стосовно вказаного банківського рахунку, було направлено ще три платіжні інструкції (а.с.39, 40, 42), які були повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача.

Таким чином, стверджувати те, що податковим органом не в повній мірі було досліджено питання щодо можливості погашення податкового боргу за рахунок коштів, на банківських рахунках відповідача, підстав не існує.

Стосовно посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було враховано інформацію про рух коштів на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому в Кіровоградській філії Ощадбанку, за період з 07.03.2023 по 21.08.2023, яка свідчила про можливість погашення боргу за рахунок коштів платника, слід зазначити таке.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що податковий орган протягом березня липня 2023 року тричі надсилав платіжні інструкції про стягнення коштів з вказаного рахунку, а саме: платіжна інструкція №170 від 06.03.2023 (а.с.39), платіжна інструкція №386 від 07.06.2023 (а.с.40), платіжна інструкція №414 від 10.07.2023 (а.с.42), але усі вказані платіжні інструкції повернуті без виконання за відсутності коштів на рахунках платника.

Таким чином, твердження позивача про можливість погашення податкового боргу за рахунок коштів на банківських рахунках, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

Посилання відповідача на інформацію щодо наявності коштів у 2024 році, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки вказане не стосується тих правовідносин, які виникли між сторонами фактично у 2023 році та які зумовили звернення податкового органу з цим позовом до суду. При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що наявність коштів у відповідача на теперішній час не позбавляє останнього можливості погасити податковий борг, наявність якого і стала підставою для вжиття податковим органом заходів щодо його погашення, у тому числі і шляхом звернення з цим позовом до суду.

Отже, проаналізувавши встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки позивачем було доведено наявність умов, з якими закон пов`язує виникнення у податкового органу права на звернення з позовом до суду про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Інші аргументи відповідача, які наведені в апеляційній скарзі, такі як виникнення податкового боргу внаслідок державного регулювання тарифів на послуги, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки ПК України не визначає інших умов для звернення податкового органу з таким позовом до суду, окрім тих, що зазначені вище.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст..ст.316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі №340/6764/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини проголошено 09.07.2024

Повне судове рішення складено 10.07.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк