Справа № 400/5099/24
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 р. № 400/5099/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Устинова І.А. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до вимог чинного законодавства;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу у розмірі 83% від середньомісячного середнього заробітка державного службовця станом на 31.12.2015.

- стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену суму пенсійних виплат за період з 01.01.2009 по наступний час.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що пенсія по інвалідності, як державному службовцю, йому була призначена відповідно до статті 37 Закону України №3723 «Про державну службу». В свою чергу, статтею 37-1 Закону України «про державну службу», який був чинний до 01.01.2016 було передбачено перерахунок пенсії у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям. Враховуючи наведене, позивач, вважає, що він має право на перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу».

Ухвалою від 31.05.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України та запроопнував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію по інвалдіності обчислену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ), з 01.07.2004 в розмірі 83% від середньомісячного заробітку державного службовця. На момент подання заяви до Головного управління, пенсія Позивача обраховувалась та нараховувалась відповідно до положень чинного законодавства. Так, з 01.02.2008 пенсію Позивача перераховано відповідно до наданої довідки про заробітну плату державного службовця № 01/147 від 11.03.2008 Оскільки пенсія Позивача розрахована згідно чинного законодавства, інші довідки до Головного управління не надавалися, тому вважаємо, що позовні вимоги Позивача не підлягають задоволенню. До того ж, статтею 37-1 Закону № 3723 було визначено порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців, однак згідно з пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 Закон № 3723 втратив чинність, крім статті 37 Закону № 3723, тобто, чинним законодавством не передбачено можливості перерахунку пенсії державного службовця.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію по інвалдіності обчислену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ), з 01.07.2004 в розмірі 83% від середньомісячного заробітку державного службовця.

З 01.02.2008 пенсію Позивача перераховано відповідно до наданої довідки про заробітну плату державного службовця № 01/147 від 11.03.2008.

12.03.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення йому перерахунку пенсії за період з 01.02.2008 по 31.12.2015.

Відповідач листом від 28.03.2024 повідомив позивача, що він отримує отримує пенсію по інвалдіності обчислену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ), з 01.07.2004 в розмірі 83% від середньомісячного заробітку державного службовця. З 01.02.2008 пенсію Позивача перераховано відповідно до наданої довідки про заробітну плату державного службовця № 01/147 від 11.03.2008. Інші довідки про заробітну плату державного службовця до Головного управління не надавались, тому підстави для перерахунку пенсії з 01.02.2008 по 31.12.2015 відсутні. Також, позивача повідомлено про проведення індексації його пенсії з 01.03.2024.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ, чинного, на час призначення пенсії позивачу (далі за текстом Закон №3723), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ч.5 ст.37 Закон №3723 за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Стаття 371 Закону №3723, у редакції, чинній до 01.01.2015 р., встановлювала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 р. №76-VIII, статтю 37-1 Закону №3723 викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 1 січня 2015 року.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії встановлювалося, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом №3723, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (далі за текстом Постанова №1013) пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії виключено, а пункти 5 і 6 викладено в такій редакції: Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова №1013 не містить.

Отже, з 01 грудня 2015 року по 01 травня 2016 року чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону №3723. При цьому чинна у зазначений період редакція статті 371 Закону №3723 не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

Верховною Радою України прийнято новий Закон України Про державну службу від 10.12.2015 р. №889-VIII (далі за текстом Закон №889), який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням.

З огляду на набуття із 01.05.2016 р. чинності Законом №889, положення Закону №3723 втратили чинність, у тому числі норми, якими врегульовувалося питання пенсійного забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889).

Відповідно до ст.90 Закону №889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Із аналізу зазначених норм, суд дійшов висновку, що з 01.12.2015 р. початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, якою виключено пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії, а пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом №889, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону №3723, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком пенсії, не передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідачів не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Викладене узгоджується з висновками Верховного Суду наведеними у постановах від 11.12.2019 р. у справі №513/1131/16, від 22.11.2022 р. у справі №200/2037/20-а.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача із заявою про перерахунок розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку позивачу.

Щодо перерахунку пенсії позивача за період з 01.02.2008 по 31.12.2015, то суд зазначає, що з 01.02.2008 пенсію Позивача перераховано відповідачем відповідно до наданої довідки про заробітну плату державного службовця № 01/147 від 11.03.2008. Доказів надання позивачем відповідачу інших довідок про заробітну плату державного службовця до суду не надано, тому у відповідача відсутні були підстави для перерахунку пенсії з 01.02.2008 по 31.12.2015.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу в перерахунку розміру його пенсії, діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов