Справа № 345/2938/24
Суддя: Кардаш О. І.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/2938/24
Провадження № 2-а/345/23/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі :

головуючої - судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа , що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача інспектор СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Кравчук Віталій Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 27.04.2024 його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Зокрема, цього дня інспектором СРПП Калуського РВП Кравчуком В.В. винесено постанову серії БАД №883648 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 грн.

Накладення адміністративного стягнення вважає незаконним, а вказану постанову такою, що підлягає до скасування, виходячи із наступних міркувань.

Зі змісту оскаржуваної постанови 27.04.2024 о 02.31 год. в м. Калуш по вул. Тихого ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування постановою Калуського міськрайонного суду від 21.11.2023 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач, викладені в постанові обставини вважає надуманими та не підтвердженими жодними достатніми, належними та допустимими доказами, так як 27.04.2024 року о 02.31 год. автомобілем Фольцваген чи будь-яким іншим транспортним засобом він не керував. Тієї ночі він пішки дійшов до заправки з метою придбання цигарок. Повертаючись додому до нього нього під`їхали працівники поліції та повідомили, що він керував автомобілем у комендантську годину в зв`язку з чим вони мають право перевірити документи та повідомили, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали. З припущенням поліцейських він не погоджувався та неодноразово вказував, що автомобілем не керував. Також, він просив поліцейських надати йому докази, які б вказували на факт вчинення ним правопорушення чи керування ним автомобілем. Натомість, у постанові інформація про технічний засіб за допомогою якого здійснювалась фото або відео фіксація відсутня, а відомостей про ведення фото та /або відеофіксації немає. Тому , дана обставина вказує на те, що постанова серії БАД №883648 від 27.04.2024 року базується виключно на припущення уповноважених осіб, а тому підлягає скасуванню.

Окрім того зазначає, що вручена йому копія постанови є вкрай низької якості, почерк нерозбірливий та відповідно текс погано читається. Тому бланк оскаржуваної постанови відповідно до Інструкції №1408/27853 від 10.11.2015 року слід вважати зіпсованим та таким, що порушує право на захист. Вказує, що справа про накладення на нього адміністративного стягнення розглянута формально, з упередженим відношенням щодо нього, поліцейським не взято до уваги його пояснення, не роз`яснено йому права та не забезпечено йому реального права на захист.

Тому, просить суд скасувати постанову серія БАД №883648 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400 грн., винесену інспектором СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Кравчуком В.В. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 07.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу у справі подати до суду відзив на позовну заяву.

Представник відповідача ГУНП в Івано-Франківській області В. Мельник О. подала до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечила, оскільки встановивши факт керування автомобілем водієм, який позбавлений такого права, відносно останнього було винесено оскаржувану постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Так, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, поліцейським було роз`яснено Позивачеві його права як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268, 289 КУпАП, заслухано пояснення Позивача та відповідно до вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП розглянуто та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №883648 від 27.04.2024 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 20 400 грн. Після складання Постанови, Позивача було ознайомлено із її змістом та запропоновано отримати копію. Позивач ознайомився з постановою БАД №883648 від 27.04.2024 та отримав копію даної постанови на ручно, про що свідчить підпис позивача у п.9 Постанови.

Порушення пп. 2.1 «А» ПДР України, а саме: керування автомобілем марки «Фольсвоген» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування ТЗ строком на 1 (один) рік Калуським міськрайонним судом від 21.12.2023 (справа №345/5109/23), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП підтверджується наступними доказами: Постановою серії БАД №883648 від 27.04.2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП; Рішенням Калуського міськрайонного суду від 21.12.2023 (справа №345/5109/23), яким ОСОБА_1 позбавлено права керування ТЗ строком на 1(один) рік та відеодоказами із камери спостереження та нагрудної камери працівника поліції.

Також, зазначає, що позивач був обізнаний в тому, що його позбавлено права керування транспортним засобом терміном на один рік а позиція Позивача про те , що він не керував транспортним засобом є хибною та помилковою,такою щоб уникнути адміністративної відповідальності шляхом введення суду в оману.

Інспектором СРПП було оцінено докази та розглянуто справу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП. та було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді 20400 грн. штрафу.

Таким чином, в діях Позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Інспектор, розглядаючи дану справу з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Позивачем надано відповідь на відзив, у відповідності до якого зазначив, що із запереченням викладеним у відзиві не погоджується в повному обсязі, так як його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП немає. Вищезгаданий відеозапис як і інші долучені до відзиву відеозаписи не можуть бути допустимими доказами і до уваги судом братися не повинні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити визначені ст. 283 КУпАП відомості, в тому числі про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а у разі відсутності такого запису, такий відеозапис згідно вимог ст. 74 КАС України не може вважатися допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Більше того вказав, що на жодному з відеозаписів не зафіксовано виконання ним функцій водія, а на відеозаписі з камер спостереження не можливо розгледіти не те, що особу водія а навіть марку транспортного засобу і дорожні номерні знаки автомобіля, який рухається. Таким чином, будь яких доказів, що свідчили б про вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем не надано, а поданий відповідачем відзив і сама постанова не спростовують доводів позовної заяви. При цьому , відповідачем не представлено належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, а також матеріали відзиву з прикріпленими файлами відеозапису та постанову у справі про адміністративне правопорушення № 345/5109/23 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

За вимогами ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно постанови серії БАД №883648 від 27.04.2024 позивач по справі ОСОБА_1 27.04.2024 о 02.31 год. в м. Калуш по вул. Тихого керував автомобілем «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування постановою Калуського міськрайонного суду від 21.12.2023 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 7).

Зокрема, постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.12.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те , що він 29.09.2023 о 23.01 год. в м.Калуш по вул. Тихого керував автомобілем марки «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» 6820 (результат сп`яніння 0,91 %), чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП а також 28.11.2023 о 00.47 год. в м. Калуш по вул. Хіміків керував транспортним засобом марки «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками калкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.27-34).

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5, 2.9 ПДР за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 2.1 а ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 265-1 КУпАП України, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поліцейський тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу й на той факт, що положенням ч.3 ст.291 КУпАП передбачено, що постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті, а судове рішення за наслідками апеляційного провадження в даному випадку винесено 21.12.2023.

Однак, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.02.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.12.2023 залишено без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

Таким чином, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем був позбавлений права таким керування та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а твердження позивача свідчать про обраний ним спосіб захисту для уникнення відповідальності у вчинення адміністративного правопорушення за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки відповідачем доведено правомірність винесення постанови, про що надано відповідні письмові докази, які жодним чином не спростовано.

Вирішуючи даний спір суд також враховує і те, що ОСОБА_1 упродовж вересня листопада 2023 року двічі керував транспортним засобом як з ознаками алкогольного сп`яніння так і в стані алкогольного сп`яніння, один з яких в період комендантської години. Такими діями ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу якому після складання першого протоколу за порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху так і події, яка відбулася 27.04.2024 року у період часу 02.31 год. було достеменно відомо про відповідальність за недотримання вимог цього пункту ПДР, неодноразово свідомо та безвідповідально, під час дії в Україні режиму воєнного часу, ігнорував таку вимогу діючого законодавства, чим ставив під загрозу як життя окремих громадян, так і безпеку держави в цілому, а в подальшому, будучи позбавленим права керувати транспортним засобом проігнорував даний факт та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п. 9 ч. 1ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, відповідачем до відзиву долучено відеозаписи із нагрудної камери інспектора поліції та відеозапис з зовнішніх камер встановлених у м.Калуш .

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Позивач на підтвердження неправомірності оскаржуваної постанови серії БАД № 883648 від 27.04.2024 щодо обставин події, яка відбулась 27.04.2024 року о 02.31 год, не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

Як видно, обставини, викладені у позовній заяві ОСОБА_1 , зводяться тільки до того, що відповідачем не доведено факт керування саме ним транспортним засобом та порушено процедуру складання постанови: справа розглянута формально з упередженим відношенням до нього, поліцейським не взято до уваги його пояснення, не роз`яснено права, не забезпечено йому реальне право на захист.

Поряд з цим, вказані доводи позивача спростовуються наданими суду відповідачем доказами.

Так, із наданого представником відповідача відеозаписом з автореєстратора патрульного автомобіля та з нагрудної камери працівників поліції та камер вуличного відео спостереження встановлено, що відео фіксації №1 з відеоспосереження по вул. Хіміків, м.Калуш проглядається, як рухається автомобіль марки «Фольцваген» білого кольору 0 02:16 год, після чого транспортний засіб був зупинений працівниками поліції. Також, на відео записі IMG_7368 (7) із нагрудної камери поліцейського на 1 хв. 20 с. позивач визнає факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і говорить: «думав тут два кроки». Надалі з переглянутих відео файлів встановлено, що ОСОБА_1 та працівники поліції знаходяться поряд з транспортним засобом марки «Фольцваген» білого кольору.

Суд критично відноситься до посилань позивача викладених у позові та відповіді на відзив, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав достатніх, належних і достовірних доказів вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, оскільки дані твердження позивача повністю спростовуються переглянутими в судовому засіданні матеріалами відеофіксації вчиненого правопорушення, з яких достеменно встановлено, що позивач керував вказаним транспортним засобом під час дії комендантської години, що і послужило причиною його зупинки та надалі встановлення факту керування ним транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, подія якого мала місце 27.04.2024 року о 02.31 год., тобто вчинив інкриміноване йому правопорушення.

Натомість, під час огляду відеозаписів було встановлено, що з боку працівників поліції відсутні будь-які ознаки впливу на ОСОБА_1 та упередженості до нього з боку зазначених осіб, так як його було зупинено під час дії комендантської години, а про наявність протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції було встановлено при встановленні особи, що і підтверджується оглянутим диском.

Суд не приймає до уваги зауваження ОСОБА_1 про те, що йому було вручено примірник постанови про накладення адміністративне стягнення вкрай низької якості, так як натомість матеріали справи містять читабельну фотокопію постанови серії БАД №883648 (а.с.7).

Також зазначає, що в нього було порушено право на захист. Суд дане твердження також оцінює критично, так як поліцейським йому було роз`яснено дане право і даним правом він і скористався подавши позов про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

З приводу тверджень позивача про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити визначені ст. 283 КУпАП відомості, в тому числі про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а у разі відсутності такого запису, такий відеозапис згідно вимог ст. 74 КАС України не може вважатися допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення то суд звертає увагу на те, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови не тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Як наслідок, в задоволенні позовних вимог слід відмовити, а оскаржувана постанова є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

На підставі ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 245, 258, 268, 280, 286 КУпАП, керуючись статтями ст.ст. 139, 241-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, третя особа , що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача інспектор СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Кравчук Віталій Володимирович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанову серії БАД №883648 від 27.04.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: