Справа № 620/9907/21
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 липня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/9907/21
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бородавкіної С.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,
Позивач звернувся до суду із заявою, в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України та просить встановити контроль за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі №620/9907/21.
Заява мотивована тим, що всупереч встановленого обов`язку рішення суду відповідачами не виконується.
Ухвалою суду від 24.06.2024 розгляд заяви призначено у порядку письмового провадження, установлено відповідачу строк для надання пояснень щодо наведених у заяві обставин.
Відповідачами пояснення в установлений строк не надано.
Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.
Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі №620/9907/21, яке набрало законної сили 24.01.2022, позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 07.07.2021 №1051-о ''Про звільнення ОСОБА_1 ''; поновлено ОСОБА_1 з 20.07.2021 на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області Головного управління ДФС у Чернігівській області; стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.07.2021 по 23.12.2021 в сумі 75 956 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 16 коп. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області Головного управління ДФС у Чернігівській області та присудження виплати ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, а саме: 12 885 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 41 коп., звернуто до негайного виконання. Також вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 92-96).
16.02.2022 Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи №620/9907/21.
02.08.2023 на підставі вказаного виконавчого документу відкрито виконавче провадження (а.с. 15).
Постановою державного виконавця від 10.10.2023 на боржника накладено штраф за невиконання рішення суду (а.с. 133).
Позивач зазначає, що рішення суду відповідачами станом на дату звернення до суду залишається не виконаним.
Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з відповідною заявою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно із частиною першою статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).
З огляду на викладене, суд акцентує увагу на тому, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.
З набранням чинності нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення. При цьому, слід зважати на те, що встановлення судового контролю є правом суду, а не його обов`язком.
Суд зазначає, що рішенням від 23.12.2021 по справі №620/9907/21, яке 24.01.2022 набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 07.07.2021 №1051-о ''Про звільнення ОСОБА_1 ''; поновлено ОСОБА_1 з 20.07.2021 на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області Головного управління ДФС у Чернігівській області; стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.07.2021 по 23.12.2021 в сумі 75 956 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 16 коп.
Разом з тим, докази виконання відповідачами обов`язку, встановленого зазначеним рішенням суду надано не було. Суд зауважує, що відповідно до інформації, відображеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не припинені.
Враховуючи наведене, та зважаючи на те, що відповідачами, всупереч вимог статті 129-1 Конституції України, статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили, суд вважає за необхідне заяву про встановлення судового контролю задовольнити.
Керуючись статтями 14, 241, 248, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №620/9907/21 задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області та Державну фіскальну службу України протягом тридцяти днів з дня отримання цієї ухвали подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі №620/9907/21.
Попередити Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області та Державну фіскальну службу України про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 10.07.2024.

Суддя С.В. Бородавкіна