Справа № 420/20726/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про визнання протиправною бездіяльності стягнення моральної та матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до державної установи «Північна виправна колонія (№90)», в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» стосовно не виконання своїх обов`язків та незаконної відмови в проведенні повного розрахунку при звільненні всіх сум, що належать ОСОБА_1 від установи на вимогу Конституції України, частини 1 ст. 47 та частини 1 ст. 116 Кодексу Законів про працю України та інших нормативно правових актів;

стягнути з Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 176 600.00 гривень ( сто сімдесят шість тисяч шістсот гривень 00 копійок) та матеріальну шкоду в сумі 26 033.9 гривень (двадцять шість тисяч тридцять три гривні 9 копійок), а всього 202 633.9 гривень ( двісті дві тисячі шістсот тридцять три гривні 9 копійок).

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись із позовною заявою, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пп.2-4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

У позовній заяві позивач просить суд, зокрема:

визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Північна виправна колонія (№90)» стосовно не виконання своїх обов`язків та незаконної відмови в проведенні повного розрахунку при звільненні всіх сум, що належать ОСОБА_1 від установи на вимогу Конституції України, частини 1 ст. 47 та частини 1 ст. 116 Кодексу Законів про працю України та інших нормативно правових актів.

Однак, позивач не конкретизує дату надання відповідачем відмови в проведенні повного розрахунку.

Разом з тим, позивач просить визнати протиправною бездіяльність, в тому числі щодо відмови в проведенні повного розрахунку при звільненні.

Суддя зазначає, що дія це активна поведінка людини, її активний вчинок. Дія людини пов`язана з фізичним рухом її тіла. Суспільно небезпечна дія людини може бути одноразовою (наприклад, удар кулаком в обличчя з метою спричинити фізичний біль). Дія може бути і багаторазовою (наприклад, завдавання багатьох ударів, вони визначаються терміном «побої», не лише з метою спричинити біль, а й для знущання з людини).

Бездіяльність це пасивна поведінка людини, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку вона зобов`язана була і могла вчинити, або невідвернення небезпеки, яку особа зобов`язана була і мала можливість відвернути.

Між тим, у разі, якщо відповідач відмовив позивачу у виплаті належних йому сум, зазначене є активною поведінкою.

Крім того, позивач зазначає в адміністративному позову про те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року у справі №420/4368/23, зокрема:

визнано протиправною бездіяльність Державної установи Північна виправна колонія (№90) (, місце знаходження: 73032, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) стосовно не виконання своїх обов`язків щодо виплати при звільненні всіх сум, що належать ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та проведення повного розрахунку на вимогу ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 116 КЗпП України;

зобов`язано Державну установу Північна виправна колонія (№90) (, місце знаходження: 73032, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) одноразову грошову допомогу при звільненні за відпрацьованих два роки в розмірі 9096, 80 грн (дев`ять тисяч дев`яносто шість гривень 80 копійок), без урахування обов`язкових платежів та зборів;

зобов`язано Державну установу Північна виправна колонія (№90) (, місце знаходження: 73032, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсацію за невикористані відпустки за 2021 рік та за 2022 рік в розмірі 14272, 73 грн (чотирнадцять тисяч двісті сімдесят дві гривні 73 копійки), без урахування обов`язкових платежів та зборів;

зобов`язано Державну установу Північна виправна колонія (№90) (, місце знаходження: 73032, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) нараховану премію за квітень 2022 року в розмірі 4645, 80 грн (чотири тисячі шістсот сорок п`ять гривень 80 копійок);

зобов`язати Державну установу Північна виправна колонія (№90) (, місце знаходження: 73032, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) допомогу на оздоровлення за 2022 рік у розмірі передбаченому законом;

зобов`язано Державну установу Північна виправна колонія (№90) (, місце знаходження: 73032, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) нарахувати та провести виплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на підставі постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року Питання деяких виплат військовослужбовця, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України №350 від 22 березня 2022 року, додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно за березень 2022 рік та квітень 2022 рік.

Також позивач зазначає, що ним було подано заяву та виконавчі листи до Казначейської служби України в наслідок чого з рахунків відповідача було проведено примусове безспірне списання коштів по двом виконавчим листам, по іншим п`яти виконавчою службою відкриті провадження, які на даний час не виконанні і знаходяться в виконавчій службі на виконанні, але відповідач в категоричній формі відмовляється до теперішнього часу провести зі мною повний розрахунок при звільненні, який мав би відбутись більше двох років тому, а саме 30 квітня 2022 року. (пройшло вже 25 місяців), незважаючи на встановлений судовий контроль, виконавчі провадження та навіть по тим сумам, які не оскаржував та визнавав з самого початку судового процесу (до початку судового розгляду справи відмовлявся виплачувати будь які кошти).

Отже, в рамках розгляду справи №420/4368/23, судом вирішено питання щодо виплати належних позивачу сум грошового забезпечення.

В свою чергу, за приписами ч.ч.1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється у порядку, передбаченому в КАС, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

На цій підставі суддя дійшов висновку, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Таким чином позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до приписів ст.5 КАС України, надавши до суду відповідне уточнення (з копією для відповідача).

Суддя зазначає, що зміст позовних вимог впливає на з`ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі.

При цьому, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідач має право на подання відзиву на позовну заяву, а отже має бути обізнаним відносно чого він має надавати таку заяву по суті справи.

Тобто, предмет позову має бути визначений чітко та конкретизовано в прохальній частині позовної заяви.

Відповідно до положень ч.2 ст.173 КАС України остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті є завданням підготовчого провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 31.10.2018 року по справі №826/16958/17.

В той же час, суддя зазначає, що відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно з ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

У частині 5 статті 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що позовну вимогу про відшкодування шкоди, заявлену в адміністративному судочинстві, обов`язково зумовлює вимога про вирішення публічно-правового спору (наприклад визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень). За такого правового регулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка її зумовлює, такий збір сплачується.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22 квітня 2024 року у справі № 990/127/24.

Виходячи зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним адміністративним позовом повинен був сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру, тобто 968,96 грн (0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн)*0,8).

Вказаною особою в порушення зазначених вимог законодавства не дотримано вказані вимоги ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України та не додано документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду уточненого позову, а також документ про сплату судового збору, або докази на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 79, 80, 160, 161, 169 КАС України суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державної установи «Північна виправна колонія (№90)» про визнання протиправною бездіяльності стягнення моральної та матеріальної шкоди - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.П. Марин