Справа № 320/1653/24
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 липня 2024 року м. Київ № 320/1653/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дії та стягнення недоплаченої допомоги до 5 травня,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача стосовно не нарахування та не виплати у повному обсязі позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів (у розмірі 1350 грн);

- стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену щорічну допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 7920 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дії та стягнення недоплаченої допомоги до 5 травня залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав поважності пропуску цього строку та відповідних доказів.

На виконання вимог вказаної ухвали суду, позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду. В обгрунтування поданої заяви зазначив, що він, як діючий військовослужбовець з 24.02.2022 був залучений до відсічі збройної агресії росії та з об`єктивних причин, 24/7 виконував (і наразі виконує) обов`язки військової служби, а отже до 31.03.2023 року не мав часу на власні потреби для спрямування на захист особистих інтересів в суді. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року продовжено строк залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 , встановлений ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року.

На виконання вимог вказаної ухвали суду, позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду. В обгрунтування поданої заяви зазначив, що він дізнався про наявність порушених прав лише 30.03.2023, після замовлення виписки із банку, в якому обслуговується. Адже, даний платіж не є щомісячним, а є щорічний, та може виплачуватись Відповідачем в різні дні місяця року, в даному випадку до 30.09.2021, водночас, як з`ясувалось із банківської виписки були здійснені Відповідачем 17.08.2021 та 13.10.2021. Окрім цього, звернуто увагу суду, що він є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій та з 24.02.2022 був залучений до відсічі збройної агресії росії та з об`єктивних причин, виконував (і наразі виконує) обов`язки військової служби, а отже до 31.03.2023 року не мав часу на власні потреби для спрямування на захист особистих інтересів в суді.

Розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом даного адміністративного позову є гарантовані нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" соціальні виплати учасникам бойових дій, що носять регулярний характер та виплачуються один раз на рік та позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Так, зокрема ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

В той же час, суд зазначає, що згідно статті 17-1 Закону № 3551-XII особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

При цьому, суд зауважує, що Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 розглядаючи справу № 607/7919/17 зазначив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата оспорюваної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Як наслідок суд Касаційної інстанції дійшов висновку, що перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Правова позиція щодо такого обрахунку строку звернення до суду також викладена Верховним Судом у постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 260/1754/21.

Отже, перебіг строку звернення особи до суду з позовом щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік слід обраховувати з 30 вересня 2021 року.

Разом з тим, позивач звернувся до суду із даним позовом 31.03.2023 через відділення поштового зв`язку, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку ст. 123 КАС України.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У Рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

В заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що він дізнався про наявність порушених прав лише 30.03.2023, після замовлення виписки із банку, в якому обслуговується.

В той же час, необхідно зазначити, що реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, а тому не реалізація цього права є наслідком його власної поведінки.

Виходячи з висновків Верховного Суду у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду, позивач вказує на те, що він є діючим військовослужбовцем та з 24.02.2022 був залучений до відсічі збройної агресії росії.

Водночас, до заяви про поновлення строку, позивачем не надано жодних доказів поважності його пропуску (наказ про зарахування до особового складу військової частини, довідка військової частини про перебування позивача в особовому складі військової частини, тощо), про що було зазначено в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року.

До свого клопотання про поновлення строку звернення до суду від 24.04.2024 року, позивачем також не було надано вищеозначених доказів.

Зі змісту заяви про поновлення строку звернення до суду не вбачається, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання допомоги у належному розмірі у встановлений законом строк.

На переконання суду, позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку не вказуються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від його волевиявлення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого строку, та судом не встановлено підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Згідно ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 122, 123,169, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду -відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дії та стягнення недоплаченої допомоги до 5 травня - повернути позивачеві.

Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний 8 липня 2024 року.

Суддя Кочанова П.В.