Справа № 580/2835/24
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року справа № 580/2835/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 02.02.2024 №327 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи в МП Сталкер за період роботи з 03.01.1994 по 31.12.1998 та призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини третьої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 22.10.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем під час розгляду заяви про призначення пенсії протиправно не зараховано до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки, яка містить усі необхідні записи та відмітки та є первинним документом, який підтверджує наявність страхового стажу.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки за наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком до страхового стажу не зараховано період роботи в МП «Сталкер» згідно трудової книжки, оскільки дату прийняття на роботу внесено чорнилом іншого кольору. Для зарахування означеного стажу позивачці необхідно надати уточнюючі довідки. У зв`язку з означеним та, як наслідок, відсутністю достатнього страхового стажу, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 відповідно до копії паспорта мерії НОМЕР_1 народився 21.10.1963 року.

19.01.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ про призначення їй пенсії за віком на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До заяви в частині визначення страхового стажу додано: військовий квиток, диплом, трудову книжку.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області рішенням від 02.02.2024 №27 відмовило у призначенні пенсії позивачу за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

В обґрунтування зазначено, що для призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідний пенсійний вік становить 60 років, а страховий стаж 30 років.

Вік заявника 60 років, страховий стаж особи становить 29 років 8 місяців 14 днів.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 29.12.1993, а саме з 03.01.1994 по 30.10.2001 в МП "Сталкер", оскільки дату прийняття на роботу внесено чорнилом іншого кольору, а трудова книжка заповнена з порушенням Інструкції №58 - відсутня печатка підприємства на титульній сторінці.

Вирішено: на підставі статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відмовити у призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Вважаючи протиправною відмову у призначенні пенсії позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058 встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами частини першої статті 26 Закону № 1058 передбачено, що особи мають право на призначення пенсії після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Пункт 1 частини першої та частина п`ята статті 45 Закону № 1058 передбачають, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійною фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі по тексту - Порядок №22-1).

Відповідно до пунктів 1.8, 1.9 Порядку №22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам;

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

5) документи, які засвідчують особливий статус особи;

6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.6 розділу І цього Порядку).

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (пункту 4.3 Порядку №22-1).

Порядок підтвердження стажу роботи регламентований статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788).

Статтею 62 Закону № 1788 установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Судом встановлено, що відповідно розрахунку стажу (форма РС-право) номер ПС: 27 на дату звернення 19.01.2024 страховий стаж позивача становить 29 років 8 місяців 14 днів, до якого зараховано періоди: з 05.08.1981 до 01.01.1994 - 12 років 4 місяці 27 днів, з 01.01.1999 до 31.12.2000 - 2 роки 0 місяців 0 днів, з 01.11.2001 до 26.11.2001 - 0 років 0 місяців 26 днів, з 01.12.2001 до 30.03.2002 - 0 років 4 місяці 0 днів, з 01.04.2002 до 27.052002 - 0 років 1 місяць 27 днів, з 01.06.2002 до 28.06.2002 - 0 років 0 місяців 28 днів, з 01.07.2002 до 30.08.2002 - 0 років 2 місяці 0 днів, з 01.09.2002 до 29.01.2003 - 0 років 4 місяці 29 днів, з 01.02.2003 до 31.12.2003 - 0 років 11 місяців 0 днів, з 01.01.2004 до 30.11.2005 - 1 рік 10 місяців 24 дні, з 01.02.2006 до 31.08.2006 - 0 років 5 місяців 19 днів, з 01.10.2006 до 30.04.2015 - 8 років 7 місяців 0 днів, з 01.05.2015 до 31.12.2016 - 1 рік 8 місяців 0 днів, з 01.01.2017 до 31.03.2017 - 0 років 3 місяці 0 днів, з 01.04.2017 до 20.06.2017- 0 років 3 місяці 0 днів, з 01.12.2017 до 31.12.2017 - 0 років 0 місяців 14 днів.

Дані періоди роботи відображені у трудовій книжці позивача НОМЕР_3 від 29.12.1993.

Відповідачем не зарахований страховий стаж за період роботи з 03.01.1994 по 31.12.1998, оскільки період роботи з 03.01.1994 по 30.10.2001 в МП «Сталкер» потребує підтвердження додатковими документами - дату прийняття на роботу внесено чорнилом іншого кольору.

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_3 від 29.12.1993 в період з 03.01.1994 по 30.10.2001 ОСОБА_1 працював в МП «Сталкер», запис № 3-5:

- 03.01.1994 комерційний директор (нак. 3 від 03.01.1994);

- 20.04.1998 в.о. директора (нак. 22 від 20.04.1998);

- 30.10.2001 звільнений (нак. 17 від 30.10.2001).

Як встановлено судом з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, на момент звернення 19.01.2024 ро призначення їй пенсії за віком на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, останній досяг необхідний пенсійний вік - 60 років, зарахований пенсійним органом страховий стаж становить 29 років 8 місяців 14 днів, з необхідних 30 років.

При чому, станом на момент виникнення спірних відносин відповідачем не було встановлено відсутності трудової книжки позивача або відповідних записів у ній щодо спірних періодів, наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи, які б унеможливлювали зарахування спірних періодів до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Закону №1058, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; система персоніфікованого обліку була впроваджена з 01.07.2000 (Постанова Кабінету Міністрів України № 794 від 04.06.1998 року «Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування»).

Пунктом 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993, передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до пункту 2.12 зазначеної Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Згідно пункту 2.13 Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Пунктом 4 Постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Так, підставою для не зарахування до загального страхового стажу періоду роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 з 03.01.1994 по 30.10.2001 в МП "Сталкер", слугувало те, що дату прийняття на роботу внесено чорнилом іншого кольору, а трудова книжка заповнена з порушенням Інструкції №58 - відсутня печатка підприємства на титульній сторінці.

Суд вказує, що недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідних періодів роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії та позбавляти позивача конституційного права на соціальний захист та вирішення питання призначення пенсії.

При цьому, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.

Також, Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі №307/541/17 (адміністративне провадження № К/9901/18274/18) зазначив, що підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Суд також звертає увагу на те, що відповідачем не заперечується та не спростовується достовірність записів у трудовій книжці за весь період роботи, а судом не встановлено недостовірності вказаних записів та трудової книжки в цілому, а тому їх належить досліджувати на предмет розміру страхового стажу та, як наслідок, на предмет наявності чи відсутності у позивачки достатнього страхового стажу станом на дату звернення її до ПФУ із заявою про призначення пенсії. Інших підстав для відмови у призначенні позивачу пенсії матеріали справи не містять.

Додатково суд зазначає, що наявність сумнівів у відповідача щодо достовірності поданих документів для призначення пенсії може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17.

Жодні інші обставини не були покладені відповідачем в основу оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії.

За таких обставин, вказані твердження відповідача в оскаржуваному рішенні щодо не врахування до страхового стажу позивача періодів роботи згідно трудової книжки, не можуть бути підставою неврахування відповідних періодів роботи, для обрахунку стажу при призначенні пенсії, оскільки на позивачку не покладається обов`язок підтверджувати записи в трудовій книжці коли такі в ній містяться.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що відповідачем безпідставно не враховано при розгляді заяви про призначення пенсії за віком періоди її роботи в МП «Сталкер» згідно записів у трудовій книжці, чим порушено право на отримання належного пенсійного забезпечення.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за віком.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся із заявою від 19.01.2024, тобто протягом законодавчо встановленого строку не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку (60 років, 2 місяці, 30 днів), наслідком чого є наявність підстав для призначення позивачу пенсії з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 22.10.2023 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Водночас, передумовою для призначення позивачці пенсії за віком є наявність таких обов`язкових умов як досягнення пенсійного віку та наявності страхового стажу не менше 30 років.

Судом встановлено, що позивачеві, станом на дату звернення виповнилось 60 років.

Підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до рішення є відсутність страхового стажу 30 років у зв`язку з не зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 03.01.1994 по 30.10.2001 більше семи років.

Крім того, у спірному рішенні відповідачем вказано страховий стаж позивача 29 років 8 місяців 14 днів, який ним було визнано в межах розгляду заяви від 19.01.2024.

З огляду на те, що станом на 22.10.2023 у позивача наявні всі необхідні умови для призначення пенсії за віком, суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 02.02.2024 № 27 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) до страхового стажу період роботи з 03.01.1994 по 30.10.2001 в МП "Сталкер".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () призначити з 22.10.2024 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР