Справа № 643/3205/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 липня 2024 р.Справа № 643/3205/24

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Катунов В.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 по справі № 643/3205/24

за позовом ОСОБА_1

до Прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова Тимонової Л.І.

про оскарження дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на постанову Московського районного суду м. Харкова від 24.06.2024 по справі №643/3205/24.

Вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.293 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.293 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно приписів п.п. 2, 6 ч. 2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі, зокрема, зазначаються: найменування суду першої інстанції, який ухвалив рішення, номер справи та дата ухвалення рішення; обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права;

Крім того, до апеляційної скарги додаються:

1) документ про сплату судового збору;

2) копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи;

3) копії доданих до апеляційної скарги письмових матеріалів, що відсутні в учасників справи, відповідно до кількості учасників справи;

4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

У прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 24 червня 2024 року по справі 643/3205/24, проте згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень та наявних матеріалів справи в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" жодної постанови в межах справи 643/3205/24 Московським районним судом м. Харкова від 24 червня 2024 року не приймалось, що свідчить про необхідність уточнення рішення суду, яке підлягає оскарженню з обгрунтуванням у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Окрім того, відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно із частиною першою статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють (частина третя статті 15 КАС України).

За приписами частини четвертої статті 15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Отже, учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, проте процесуальні документи мають бути викладені лише державною мовою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 07.06.2019 у справі №826/10114/17, від 03.09.2020 у справі №826/6286/17, від 29.10.2020 у справі №815/1958/16, від 07.12.2020 у справі №138/132/20.

Крім того, у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/393/19 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що українська мова як засіб спілкування й інтелектуального вираження відображає самобутність багатомільйонного українського народу і є основою його духовності й історичної пам`яті.

Повноцінне функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території держави є гарантією збереження ідентичності української нації та єдності України. У такому сенсі державна мова є складовою конституційного ладу та конституційною цінністю.

Між тим, передбачена чинним законодавством України вимога щодо подання процесуальних документів державною мовою не є звуженням прав скаржника чи дискримінацією останнього за мовною ознакою, оскільки крім послуг перекладача, на законодавчому рівні закріплені серед іншого державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається зі статті 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно.

Також, слід зазначити, що в рішенні Конституційного Суду України від 22.04.2008 № 8-рп/2008 у справі № 1-18/2008 зазначено, що відповідно до статті 124 Конституції України Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства.

Означені види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Гарантування у судочинстві використання російської та інших мов національних меншин України цілком узгоджується з Європейською хартією регіональних мов або мов меншин, ратифікованою Законом України "Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин" від 15.05.2003 №802-IV.

Разом з тим, забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Законом України "Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин" передбачено, що при застосуванні положень Хартії заходи, спрямовані на утвердження української мови як державної, її розвиток і функціонування в усіх сферах суспільного життя на всій території України, не вважаються такими, що перешкоджають чи створюють загрозу збереженню або розвитку мов, на які відповідно до статті 2 цього Закону поширюються положення Хартії.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення частини четвертої статті 15 КАС України та частини першої статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддя-доповідач зазначає, що апеляційну скаргу необхідно викласти державною (українською) мовою.

Натомість, дану апеляційну скаргу ОСОБА_1 викладено іншою мовою, а саме, російською, яка не є в Україні державною мовою.

Вищевказані обставни перешкоджають відкриттю апеляційного провадження.

Зазначені недоліки апеляційної скарги мають бути усунені шляхом подання уточненої апеляційної скарги, викладеної державною (українською) мовою, з вірним зазначенням яке саме судове рішення оскаржується та в чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

У відповідності до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Окрім того, питання щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги буде вирішено після надходження уточненої апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 по справі № 643/3205/24 за позовом ОСОБА_1 до Прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова Тимонової Л.І. про оскарження дій - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде повернута протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Катунов