Справа № 443/1087/24
Суддя: ПАВЛІВ А. І.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №443/1087/24
Провадження №2-а/443/21/24
РІШЕННЯ

іменем України

11 липня 2024 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №784244 від 05.11.2023,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Мазура В.В.,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивач) подав до суду позов до Головного управління Національної поліції у Львівській області (відповідач), у якому просить суд:

визнати дії інспектора СРПП ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Германа А.Б. протиправними;

визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №784244 від 05.11.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі стосовно ОСОБА_1 і закрити справу;

стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що інспектор зупинив його без жодних на це правових підставі, безпідставно звинуватив його в тому, що він порушив ПДР. Інспектор не встановив фактичні обставини справи, не зібрав необхідні докази про вчинення ним адміністративного правопорушення, не дослідив їх, не врахував його доводів та безпідставно виніс постанову про накладення стосовно нього адміністративного стягнення за вчинення ним правопорушень, передбачених частиною 1 статті 126 та частиною 2 статті 122 КУпАП. Порушення, що відображені у постанові, є різними за своє природою та являються взаємовиключними. Під час розгляду справи по суті інспектор не роз`яснив позивачу його прав, в тому числі і прав на отримання правової допомоги, чим порушив його конституційне право на правовий захист. Копію постанови ним отримано 04.06.2024 у Жидачівському відділі ДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУМЮ на його письмове звернення, тому 10-ти денний строк на звернення до суду ним пропущено з поважних причин. Позивачем попередньо понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 11 000 грн.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю.

Представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини. Крім цього, зробив заяву про подання доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, правом на подання відзиву не скористався.

Заяви, клопотань, подані учасниками справи.

Позивачем подано клопотання про долучення доказів дол. Справи (а.с.20), клопотання про відсутність заперечення проти відкладення розгляду справи у зв`язку з першою неявкою відповідача (а.с.22).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 21.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13-14).

Ухвалою судового засідання від 03.07.2024 відкладено розгляд справи (а.с.23).

Також, судом оприлюднено на веб-порталі Судової влади України повідомлення про дату, час та місце судового розгляду адміністративної справи №443/1087/24 (а.с.15, 28).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №784244 від 05.11.2023 ОСОБА_1 05.11.2023 о 16 год 25 на перехресті вулиць Д.Галицького та Тернопільської в м.Жидачів, керуючи транспортним засобом VOLVO XC 90, реєстраційний номер НОМЕР_1 при повороті з вул. Тернопільської на вул. Д.Галицького, що в м. Жидачів, не подав сигнал покажчиком повороту відповідного напрямку, при тому не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування ТЗ відповідної категорії, реєстраційному документі на ТЗ у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п.п.9,2 «б», 2.4, 2,1 «а», п. 2.1 «б», 2,1 «г» ПДР та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 126, частиною 2 статті 122 КупАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн (а.с.5).

На листі Жидачівського відділу ДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.02.2024 наявний власноручно зроблений запис від 04.06.2024 про отримання копії матеріалів та постанови поліції серії БАД №784244 від 05.11.2023 наручно (а.с.10).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо порушення позивачем Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Норми права, які застосував суд.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до диспозиції частини 2 статті 122 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Диспозицією частини 1 статті 126 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Нормою підпункту «б» пункту 9.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі ПДР), встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії

Відповідно до підпункту «б» пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони технічний талон).

Підпунктом «г» пункту 2.1. ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормою частини 2 статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина 2 статті 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім цього, суд враховує роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з якими зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Узагальнені обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що уповноваженою особою (поліцейським) 05.11.2023 ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №784244 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 КУпАП, частиною 2 статті 122 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510,00 грн.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Надавши оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що матеріали справи не містять жодних фактичних даних на підтвердження отримання позивачем оскаржуваної постанови до 04.06.2024, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність обставин, які б свідчили про порушення позивачем строку, передбаченого частиною 2 статті 286 КАС України, на подання цієї позовної заяви.

Суд зазначає, що складена на позивача постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з цією постановою та підтверджували викладені у ній обставини, суду не надано, хоча відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України тягар (обов`язок) доказування правомірності зазначеної постанови покладено саме на відповідача.

За відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення обставини породжують обґрунтовані сумніви у їх достовірності та набувають форми припущень, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова). Недопустимим є встановлювати вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення на припущеннях.

Таким чином, уповноваженою особою (поліцейським) факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень Правил дорожнього руху.

Отже, на переконання суду, уповноваженою особою у своїй діяльності порушені принцип всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126, частиною 2 статті 122 КУпАП, а судом не отримано доказів, які б свідчили про правомірність винесення оскаржуваного рішення, тому наявні обґрунтовані підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Водночас, позовні вимоги про визнання незаконними дій інспектора та визнання незаконною оскаржувану постанову, зважаючи на приписи частини 3 статті 286 КАС України, задоволенню не підлягають, оскільки суд не наділений правом на їх вирішення у цьому провадженні.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Зважаючи на вимоги статті 139 КАС України, суд вважає, що стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача підлягає сплачений останнім судовий збір у сумі 605,60 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

На підставі статті 19 Конституції України, статей 2, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 6, 9, 19, 77, 78, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: м. Львів, площа Генерала Григоренка, 3), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №784244 від 05.11.2023 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №784244 від 05.11.2023 щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126, частиною 2 статті 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 510,00 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126, частиною 2 статті 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

У решті позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя А.І. Павлів