Справа № 480/108/24
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2024 року Справа № 480/108/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Головного управління Національної поліції України в Сумській області про визнання дій протиправними,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про визнання дій протиправними задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 28.05.2020 року по 13.09.2023 року.

Зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 28.05.2020 року по 13.09.2023 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Від позивача до суду надійшла заява про винесення додаткового рішення у справі про стягнення судових витрат на правову допомогу у розмірі 14500 грн.

Відповідачем подано клопотання про зменшення розміру на правову допомогу, оскільки вважає заявлену суму неспівмірною та необгрунтованою. На думку відповідача, дана справа була розглянута в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, сума заявлених витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам реальності та необхідності обсягу послуг з надання професійної правничої допомоги, обґрунтованості, пропорційності та розумності їх розміру, а час, витрачений на підготовку позовної заяви та відповіді на відзив (по 8 годин на кожну послугу), відповідно до звіту про обсяг наданих послуг, є об`єктивно перебільшеним. Вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 14 500,00 грн., які позивач просить стягнути на його користь з відповідача, не відповідають принципу обов`язковості, неминучості їх понесення, реальності та необхідності обсягу послуг з надання професійної правничої допомоги та обґрунтованості, пропорційності та розумності їх розміру, а тому просить зменшити їх розмір.

Ухвалою суду від 10.06.2024 заяву призначено до розгляду у письмовому провадженні на 26.06.2024.

Ухвалою суду від 26.06.2024 залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Головне управління Національної поліції України в Сумській області та надано строк для надання пояснень щодо поданої заяви.

У наданих поясненнях Головним управлінням Національної поліції України в Сумській області, серед іншого, зазначено, що на момент розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат УМВС України в Сумській області припинило свою діяльність як юридична особа.

Законодавством передбачено правонаступництво територіальних органів міністерства - юридичних осіб публічного права. Виключення становить лише випадок, коли держава відмовляється від виконання функцій та завдань, які виконував орган виконавчої влади, що ліквідовується.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №878, (далі - Положення про МВС України №878) МВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МВС України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах, зокрема, забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу.

Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншому/іншим державному/державним органу/органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) іншому, чи внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Станом на дату подання пояснень жодним чинним нормативно правовим актом не визначено правонаступництва від УМВС України в Сумській області до ГУНП в Сумській області, а УМВС ліквідовано, про що зазначено вище.

За тих обставин, що 01.11.2023 МВС України прийнято наказ № 884 про надання голові ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області права на звільнення ОСОБА_1 відповідно до Положення № 114 , тобто Держава в особі МВС України взяла на себе зобов`язання щодо відновлення порушених прав позивача як орган, компетентний відновити такі права, у свою чергу стягнення витрат на правничу допомогу у даній справі не стосується реалізації повноважень у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, тому відповідач вважає, що залучення ГУНП в Сумській області в якості співвідповідача не відповідає вимогам чинного законодавства (а.с. 8-10, том 2).

Позивач надав додаткові пояснення та зазначив, що відповідач у своїх поясненнях не заявляє ані про зменшення витрат на правову допомогу, ані про відмову у задоволенні відповідної заяви позивача у повному обсязі, не заперечуючи при цьому самого факту надання правничої допомоги позивачу адвокатом та понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 500,00 грн.

За таких обставин при встановленні розміру витрат на професійну правничу допомогу, визначенні їх співмірності, обґрунтованості, доцільності та необхідності, а також вирішенні питання про їх розподіл між сторонами, нормами процесуального права покладено на суд обов`язок об`єктивного та повного встановлення сукупності обставин шляхом дослідження та оцінки належних та допустимих доказів, що підтверджують ці обставини.

Щодо посилань відповідача про невідповідність вимогам чинного законодавства залучення його у якості співвідповідача у даній справі, зазначив, що ухвалою від 26.06.2024 Сумській окружний адміністративний суд повно, аргументовано, з посиланням на відповідні норми ЗУ «Про національну поліцію» та усталену практику Верховного Суду вмотивував необхідність залучення ГУНП в Сумській області у якості співвідповідача у справі №480/108/24.

Запобігаючи дублюванню у письмових поясненнях тих доводів та аргументів, які вже були викладені Сумським окружним адміністративним судом в ухвалі від 26.06.2024, позивач зауважив, що відповідач у додаткових поясненнях жодним чином не спростував наведені судом висновки, при цьому позивач вважає за необхідне зазначити, що обставини правонаступництва від УМВС України в Сумській області до ГУНП в Сумській області були предметом розгляду у справі №818/716/15 за позовом ОСОБА_1 до МВС України та УМВС України в Сумській області.

Верховний Суд у мотивувальній частині постанови від 22 липня 2021 року у справі №818/716/15 зазначив, що фактично відбулася реорганізація територіального органу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Сумській області як юридичної особи публічного права, а не його ліквідація. До правонаступника - новоствореної юридичної особи Головного управління Національної поліції в Сумській області - перейшли як функції та повноваження щодо реалізації державної політики у відповідних сферах, що виконувалися УМВС України в Сумській області, так і майнові права та обов`язки цієї юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №826/9815/18 повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому, такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

Підстави для правонаступництва у спірних правовідносинах виникли саме з моменту державної реєстрації припинення Управління МВС України в Сумській області.

Разом з тим, характер спірних правовідносин не змінює тієї обставини, що правонаступником ліквідованого боржника, є саме та особа, до якої перейшла адміністративна компетенція суб`єкта владних повноважень, що припинився.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 500,00 грн. (а.с. 17-19, том 2).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи заяви, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів: копії договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 24-2023 від 29.12.2023, додаткової угоди № 1 до договору, рахунку на оплату № 29 від 09.05.2024, акту надання послуг № 19 від 09.05.2024, звіту про обсяг наданих послуг згідно договору від 29.12.2023 (детальний опис наданих послуг у справі № 480/108/24), копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копії ордеру (а.с. 223-231) позивач сплатив адвокатському об`єднанню "АДВОС" кошти в загальній сумі 14500,00 грн. на оплату правової допомоги.

Відповідно до звіту про обсяг наданих послуг згідно договору № 24-2023 від 29.12.2023 (детальний опис наданих послуг у справі № 480/108/24) на виконання договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 24-2023 від 29.12.2023 АО "АДВОС" надані, а ОСОБА_1 прийняті наступні послуги:

1. Підготовка позовної заяви про визнання протиправними дій щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення за період з 28 травня 2020 року по 08 листопада 2023 року та стягнення грошового забезпечення (у т.ч. визначення завдання Об`єднання та переговори з Довірителем; узагальнення законодавства України та судової практики Верховного Суду з питань пов`язаних з предметом надаваних послуг; підготовка проекту позовної заяви, обговорення з Довірителем, внесення виправлень та доповнень за бажанням Довірителя; направлення позовної заяви до Сумського окружного адміністративного суду) (витрачено часу - 10 год);

2. Ознайомлення з матеріалами справи № 480/108/24 (витрачено часу - 1 год);

3. Підготовка відповіді на відзив на позовну заяву про визнання протиправними дій щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення за період з 28 травня 2020 року по 08 листопада 2023 року та стягнення грошового забезпечення (у т.ч. визначення завдання Об`єднання та переговори з Довірителем; ознайомлення з відзивом на позовну заяву, підготовка проекту відповіді на відзив, обговорення з Довірителем, внесення виправлень та доповнень за бажанням Довірителя; направлення відповіді на відзив на позовну заяву Відповідачу та до Сумського окружного адміністративного суду) (витрачено часу - 8 год).

Також у звіті зазначено, що у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог у справі №480/108/24 та у відповідності до п.1 додаткової угоди від 29 грудня 2023 року до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №24-2023 від 29 грудня 2023 року розмір гонорару Об`єднання становить 14 500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Разом з тим, суд зазначає, що такі види виконаних робіт, зазначених у звіті як визначення завдання Об`єднання та переговори з Довірителем; узагальнення законодавства України та судової практики Верховного Суду з питань пов`язаних з предметом надаваних послуг; обговорення з Довірителем, внесення виправлень та доповнень за бажанням Довірителя до проекту позовної заяви та відповіді на відзив; визначення завдання Об`єднання та переговори з Довірителем не відносяться до видів правової допомоги, а тому не підлягають відшкодуванню.

На думку суду, вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають до задоволення частково, оскільки підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а тому не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, для розгляду справи адвокат у судові засідання не з`являвся, так як справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надані послуги зводились виключно до надання послуги щодо підготовки позовної заяви та відповіді на відзив, суд вважає розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою неспівмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

При цьому, враховуючи предмет даного спору, тривалість часу, затраченого представником позивача на підготовку та складання позовної заяви та відповіді на відзив на позовну заяву, суд вважає, що підлягають відшкодуванню витрати по оплаті правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн., які необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Сумській області.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, - В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Сумській області (40000, м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 23, ) витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцятиденний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.А. Прилипчук