Справа № 240/9274/24
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Житомир справа № 240/9274/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (далі - відповідач), у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (вх.№35321/24 від 21.06.2024), просить:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №69759871 з примусового виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду, виданого у справі №240/11908/20, щодо не вчинення та не прийняття, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" виконавчих дій та рішень, спрямованих на забезпечення повного та фактичного виконання виконавчого документа в частині здійснення нарахування та виплати додаткової пенсії із застосуванням положень ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік";

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №6975871 з примусового виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду, виданого у справі №240/11908/20, вчинити виконавчі дії та прийняти рішення, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", спрямовані на забезпечення повного та фактичного виконання виконавчого документа в частині здійснення нарахування та виплати додаткової пенсії із застосуванням положень ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік".

На обгрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні перебуває виконавче провадження №6975871 з примусового виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 №240/11908/20, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснювати їй з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Вказує, що після прийняття Закону України від 09.11.2023 №34-60-ІХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік", статтею 8 якого було встановлено розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2024 на рівні 7100,00 грн, а також розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600,00 грн, державним виконавцем у виконавчому провадженні №6975871 була винесена та направлена адресу боржника вимога від 04.01.2024, якою від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вимагалось виконати рішення суду у справі №240/11908/20 та здійснити їй нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам рік (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), з урахуванням її зміни на відповідний календарний рік. Позивач зауважує, що незважаючи на те, що зобов`язальна частина вимоги не містила конкретних вимог щодо розмірів мінімальної заробітної плати, які слід застосувати при виконанні вказаного судового рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на виконання цієї вимоги здійснило їй перерахунок підвищення до пенсії та визначило її розмір із застосуванням, в якості розрахункової величини мінімальної заробітної плати в розмірі 1600,00 грн, тобто визначеної в частині 2 статті 8 Закону України від 09.11.2023 №34-60-ІХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік", а не мінімальної заробітної плати в розмірі 7100,00 грн, як це передбачено частиною 1 статті 8 Закону України від 09.11.2023 №34-60-ІХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік". Внаслідок цього, розмір щомісячного підвищення до пенсії, який виплачується їй на виконання вказаного судового рішення з 01.01.2024 зменшився, порівняно із розміром підвищення, який вона отримувала в 2023 році. На переконання позивача, такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області суперечать положенням статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", законодавству, що регулює питання оплати праці, та положенням статей 8, 19, 22, 24 Конституції України. У зв`язку з цим, вона звернулась до відповідача із заявою від 14.02.2024, в якій просила вжити заходи реагування, спрямовані на усунення вказаних порушень, допущених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області при виконанні рішення суду у справі №240/11908/20. Однак, у відповідь отримала листа від 12.03.2024, в якому Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомило, що у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати у січні 2024 року, для встановлення суми заборгованості станом на 04.01.2024 та для з`ясування того, чи надходили до Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області після отримання відповідей на попередні вимоги кошти на виплату заборгованості у вказаній справі, державним виконавцем було винесено від 04.01.2024 та вказало, що після надання боржником інформації про стан виконання судового рішення, виконавцем буде прийнято рішення відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Позивач вважає, що тим самим відповідач відмовився вчиняти виконавчі дії для забезпечення повного та фактичного виконання рішення суду щодо виплати їй підвищення до пенсії з урахуванням встановленої частиною 1 статті 8 Закону України від 09.11.2023 №34-60-ІХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" мінімальної заробітної плати в розмірі 7100,00 гривень. У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою від 22 травня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі №240/9274/24 за позовом ОСОБА_1 за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім того, 22 травня 2024 року судом винесено ухвалу, якою залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

27 травня 2024 року до суду надійшли пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо позову, в яких вказано, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі №240/11908/20 управління здійснило ОСОБА_1 з 17.07.2018 перерахунок підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Зокрема, розмір нарахованого їй підвищення становив: з 17.07.2018 - 3723,00 грн, з 01.01.2019 - 4173,00 грн, з 01.01.2020 по 31.08.2020 - 4723,00 грн, з 01.09.2020 - 5000,00 грн, з 01.01.2021- 6000,00 грн, з 01.12.2021 - 6500,00 грн. З 01.07.2022 виплата пенсії здійснюється ОСОБА_1 у розмірі визначеному на виконання рішення суду. Крім того, за період з 17.07.2018 по 30.06.2022 їй була нарахована доплата в сумі 429916,91 гривень. Інформацію про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі №240/11908/20 та про суму нарахованих, але невиплачених коштів (потребу) надано Пенсійному фонду України шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначило, що рішення суду у справі №240/11908/20 виконано ним добровільно в межах наданої компетенції і фінансування та відповідно до його мотивувальної та резолютивної частин.

30 травня 2024 року до суду надійшов відзив Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог. З метою перевірки виконання рішення суду у справі №240/11908/20, державним виконавцем у виконавчому провадженні №69759871 було направлено на адресу боржника вимогу 04.01.2024, якою зобов`язано останнього виконати рішення суду та надати підтверджуючи документи про його виконання. На адресу відділу надійшла відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на вимогу, в якій боржником повідомлено, що з 01.01.2024 прийнято Закон України "Про Державний бюджет України на 2024", відповідно до статті 8 якого, розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, становить 1600 гривень. Відтак, на виконання рішення суду у справі №240/11908/20 ОСОБА_1 з 01.01.2024 нараховано підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі визначеному ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на 2024 рік, тобто в розмірі 3200,00 грн (1600 грн х 2). При перевірці виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості, в розмірі 434316,91 гривень, нарахованої за період з 17.08.2018 по 31.08.2023, боржником не виконано. У зв`язку із цим, 30.05.2024 за невиконання рішення суду в повному обсязі, державним виконавцем підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмір 5100 гривень. Крім того, відповідач зауважив, що у відповідності до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Таким чином, державний виконавець не може перевищувати свої повноваження, виходити за межі вимог судового рішення, а виконує його лише у той спосіб, який зазначено у резолютивній частині рішення. Тобто в даному випадку, боржник, надавши підтвердження здійснення заходів направлених на виконання рішення суду, не ухилявся від його виконання. Вказане свідчить, що державний виконавець не вчиняв будь-яких протиправних дій/бездіяльності, а тому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У зв`язку із неявкою сторін, призначене на 30 травня 2024 року судове засідання по даній справі, було перенесено на 02 липня 2024 року о 15:30.

У судове засідання, призначене на 02 липня 2024 року, сторони та учасники справи, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли. В свою чергу, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у поданому до суду відзиві на позовну заяву просив здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Враховуючи вказані обставини, суд, керуючись ч. 9 ст. 205 КАС України, перейшов до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у матеріали справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі №240/11908/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Для забезпечення примусового виконання вказаного судового рішення, Житомирський окружний адміністративний суд видав ОСОБА_1 виконавчий лист від 28.01.2022 №2623 2022 р.

01.09.2022 (вх.№17242) до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла заява ОСОБА_1 від 16.08.2022 про прийняття до виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду від 28.01.2022 №2623 2022 р., виданого по справі №240/11908/20.

01 вересня 2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Сладь Т.П. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №69759871 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа, копію якої було направлено сторонам виконавчого провадження та надано боржнику - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області строк тривалістю 10 робочих днів для добровільного виконання рішення суду.

08 травня 2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. було прийнято та направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вимогу №50923 про виконання рішення суду у справі №240/11908/20, в якій виконавець вимагала від боржника в 10-денний строк з дня отримання вимоги виконати рішення суду та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) з урахуванням її зміни на відповідний календарний рік.

У відповідь на вказану вимогу Головне управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листа від 18.05.2023 №0600-0304-5/53946, в якому повідомило, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі №240/11908/20 управління провело ОСОБА_1 з 17.07.2018 перерахунок підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Так, розмір нарахованого їй підвищення до пенсії становить: з 17.07.2018 - 3723,00 грн, з 01.01.2019 - 4173,00 грн, з 01.01.2020 -4723,00 грн, з 01.09.2020 - 5000,00 грн, з 01.01.2021 - 6000,00 грн, з 01.12.2021 - 6500,00 грн. Починаючи з 01.07.2022 виплата пенсії здійснюється їй у розмірі, визначеному на виконання рішення суду. Таким чином, в результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії ОСОБА_1 на даний час становить 19126,83 грн, в тому числі 13000,00 грн підвищення до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення (6500,00 грн х 2). Також за період з 17.07.2018 по 30.06.2022 ОСОБА_1 нарахована доплата в сумі 429916,91 гривень.

Крім того, у вказаному листі від 18.05.2023 №0600-0304-553946 управління повідомило, що інформацію про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/11908/20 та про суму нарахованих, але невиплачених коштів (потребу) надано Пенсійному фонду України, шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування, яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ), обов`язок ведення та заповнення якої (повнота та коректність) покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України. При цьому, фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено у складі бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансування пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду». Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм, а черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Починаючи з квітня 2021 року, фінансування виплат здійснюється централізовано Пенсійним фондом України, а не його територіальними органами. В контексті вказаного, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернуло увагу на те, що розмір бюджетних асигнувань, виділених управлінню на виконання судових рішень у 2022 році, складав 14224,3 тис. грн. та був використаний в повному обсязі. В свою чергу, бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік не затверджено. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду буде визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2023 рік після рік після його затвердження. У зв`язку з чим, виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням у справі №240/11908/20 може бути проведена за умови надходження відповідного бюджетного фінансування Пенсійному фонду України.

09 серпня 2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. вдруге було прийнято та направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вимогу №69619 про виконання рішення суду у справі №240/11908/20, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду та здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) з урахуванням її зміни на відповідний календарний рік.

При цьому, на обґрунтування підстав для прийняття цієї вимоги в її тексті державним виконавцем було зазначено, що на даний час рішення суду боржником не виконане в повному обсязі. Розмір щомісячного підвищення до пенсії, на який має право стягувач, становить дві мінімальні заробітні плати, встановлені законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Відповідним роком є календарний рік, у якому здійснюється нарахування та виплата коштів, тобто ця величина повнинна відповідати таким показникам заробітної плати: з 01.01.2018 - 3723,00 грн, з 01.01.2019 - 4173,00 грн, з 01.01.2020 - 4723,00 грн, з 01.09.2020 - 5000,00 грн, з 01.01.2021 - 6000,00 грн, з 01.12.2021 - 6500,00 грн, з 01.10.2020 - 6700,00 грн, з 01.01.2023 - 6700,00 грн.

У відповідь на вказану вимогу Головне управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листа від 22.08.2023 №0600-0304-8/88088, в якому повідомило, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі №240/11908/20 управління провело ОСОБА_1 з 17.07.2018 перерахунок підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Розмір нарахованого їй підвищення до пенсії становить: з 17.07.2018 - 3723,00 грн, з 01.01.2019 - 4173,00 грн, з 01.01.2020 -4723,00 грн, з 01.09.2020 - 5000,00 грн, з 01.01.2021 - 6000,00 грн, з 01.12.2021 - 6500,00 грн, з 01.10.2022 - 6700,00 грн. Таким чином, в результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії ОСОБА_1 на даний час становить 19526,83 грн, в тому числі 13400,00 грн підвищення до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення (6700,00 грн х 2). Також за період з 17.07.2018 по 31.08.2023 ОСОБА_1 нарахована доплата в сумі 434316,91 гривень. Інформацію про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/11908/20 та про суму нарахованих, але невиплачених коштів (потребу) надано Пенсійному фонду України, шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування, яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ). Виплата заборгованості в розмірі 434316,91 гривень, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням у справі №240/11908/20, буде проведена після надходження відповідного бюджетного фінансування Пенсійному фонду України.

04 січня 2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. втретє було прийнято та направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вимогу №579, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду у справі №240/11908/20 та здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) з урахуванням її зміни на відповідний календарний рік. Обґрунтовуючи підстав для прийняття цієї вимоги, державний виконавцем в її тексті зазначив, що на даний час рішення суду не виконане в повному обсязі, оскільки розмір щомісячного підвищення до пенсії, на який має право стягувач, становить дві мінімальні заробітні плати, встановлені законом про Державний бюджет України на відповідний рік. В свою чергу, Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» визначено, що розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, становить 1600 гривень.

У відповідь на вказану вимогу Головне управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області надіслало до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листа від 18.01.2024 №0600-0304-8/7924, в якому повідомило, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі №240/11908/20 управління здійснило ОСОБА_1 з 17.07.2018 перерахунок підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Розмір нарахованого їй підвищення до пенсії становить: з 17.07.2018 - 3723,00 грн, з 01.01.2019 - 4173,00 грн, з 01.01.2020 - 4723,00 грн, з 01.09.2020 - 5000,00 грн, з 01.01.2021 - 6000,00 грн, з 01.12.2021 - 6500,00 грн, з 01.10.2022 - 6700,00 грн. Таким чином, в результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2022 становив 18619,81 грн, в тому числі 13400,00 грн підвищення до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення (6700,00 грн х 2). В свою чергу, з 01 січня 2024 року прийнято Закон України "Про Державний бюджет України на 2024 piк", відповідно до статті 8 якого, розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, становить 1600 гривень. У зв`язку з цим, з 01.01.2024 при перерахунку ОСОБА_1 підвищення до пенсії застосовано розмір мінімальної заробітної плати 1600,00 гривень. Таким чином, з 01.02.2024 виплата їй підвищення до пенсії буде здійснюватися у визначеному на виконання рішення суду розмірі, який становить 3200,00 гривень (1600,00 грн х 2). Крім того, за період з 17.07.2018 по 31.01.2024 їй нарахована доплата пенсії. Інформацію про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/11908/20 та про суму нарахованих, але невиплачених коштів (потребу) надано Пенсійному фонду України, шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування, яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ). Виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням у справі №240/11908/20, буде проведена після надходження відповідного бюджетного фінансування Пенсійному фонду України.

У зв`язку із тим, що розмір щомісячного підвищення до пенсії, який з 01.02.2024 виплачується ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі №240/11908/20 зменшився, порівняно із розміром підвищення, який виплачувався в 2023 році, вона надіслала до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (від 14.02.2024), в якому зазначила, що такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області суперечать законодавству, а тому просила вжити заходи реагування, спрямовані на усунення вказаних порушень.

У відповідь на вказане звернення, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надіслало ОСОБА_1 листа від 12.03.2024 №12257/5.2-24/вх.Д-1819-24, в якому вказало, що у виконавчому листі, виданому на виконання рішення суду у справі №240/11908/20, чітко вказано порядок його виконання та спосіб, а саме зобов`язання боржника здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії з 17.07.2018, а також встановлено її розмір, що має дорівнювати двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Тому, розмір щомісячного підвищення до пенсії, на який має право стягувач, становить дві мінімальні заробітні плати, встановлені законом про Державний бюджет України на відповідний рік, Відповідним роком є календарний рік, у якому здійснюється нарахування та виплата коштів, тобто ця величина повинна відповідати таким показникам заробітної плати, що встановлені Законом України Про Державний бюджет України на кожен відповідний рік та є змінною величиною. У зв`язку із зміною мінімальної заробітної плати у січні 2024 року згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", та для встановлення суми заборгованості з 04.01.2024, а також з метою та з`ясування того, чи надходили до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській кошти на виплату заборгованості у вказаній справі, виконавцем було винесено вимогу від 04.01.2024, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного в Житомирській області повідомити про виконання рішення суду. Таким чином, державним виконавцем вчинено дії в межах наданих повноважень та у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження". З огляду на це, ОСОБА_1 було повідомлено, що після надання боржником інформації про стан виконання, державним виконавцем буде прийнято рішення відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

16 квітня 2024 року до начальника Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла скарга ОСОБА_1 (вх.№8364/5.1-24) на бездіяльність державного виконавця, який здійснює виконавче провадження №69759871. В скарзі стягувачем зазначено, що на даний час рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/11908/20 фактично не виконано, оскільки боржником не проведено виплату нарахованої їй за період з 17.07.2018 по 30.06.2022 доплати до пенсії в розмірі 429916,91 гривень. Крім того вказано, що в порушення законодавства про оплату праці та статтей 8, 19, 22, 24 Конституції України боржником з січня 2024 року протиправно проведено їй перерахунок підвищення до пенсії, та з лютого 2024 року здійснюється його виплата в розмірі, що не відповідає розміру мінімальної заробітної плати, встановленої частиною 1 статті 8 Закон України "Про Державний бюджет України на 2024 piк". У зв`язку із цим, ОСОБА_1 у своїй скарзі просила зобов`язати виконавця вжити заходів щодо усунення виявлених порушень законодавства, зокрема: перевірити стан виконання боржником судового рішення; вжити всіх передбачених законодавством заходів забезпечення примусового виконання судового рішення; вжити інші заходи, спрямовані на повне та фактичне виконання рішення суду.

У зв`язку із надходженням вказаної скарги, в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Корнєєвим Миколою Миколайовичем на підставі ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" з метою контролю за вчасністю, повнотою та правильністю виконання, було здійснено перевірку виконавчого провадження №69759871.

Перевіривши матеріали виконавчого провадження №69759871 в.о. начальника відділу Корнєєвим М.М. було встановлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження державним вчиняються дії спрямовані на повне виконання рішення суду. Таким чином, старшим державним виконавцем Сладь Т.П. при примусовому виконанні виконавчого листа від 28.01.2022 №2623 2022 р., виданого Житомирським окружним адміністративним судом по справі №240/11908/20, не допущено порушення ст. ст. 18, 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи зазначене, в.о. начальника відділу Корнєєвим М.М. була прийнята постанова від 30.04.2024, якою визнано дії старшого державного виконавця Сладь Т.П. такими, що відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

В подальшому, здійснивши перевірку виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області рішення суду у справі №240/11908/20, старшого державного виконавця Сладь Т.П. дійшла висновку, що рішення боржником не виконано без поважних причин, оскільки нарахована по рішенню суду сума доплати в розмірі 434316,91 гривень стягувачу не виплачена. У зв`язку із цим, державний виконавець винесла постанову від 30.05.2024 у ВП 69122904 про накладення на Головне управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання судового рішення у справі №240/11908/20.

Вважаючи протиправною бездіяльність державного виконавця щодо не вчинення та не прийняття у виконавчому провадженні №69122904, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" виконавчих дій та рішень, спрямованих на забезпечення повного та фактичного виконання виконавчого документа в частині здійснення їй нарахування та виплати додаткової пенсії із застосуванням показника мінімальної заробітної плати в розмірі 7100,00 гривень, визначеному частиною 1 статті 8 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік", а не в застосованому боржником розмірі 1600,00 гривень, визначеному частиною 2 статті 8 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік", ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року №3447-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 у справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У справі Сорінг проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404)

За визначенням наведеним у статті 1 Закону № 1404, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч.1 ст. 3 Закону №1404 ).

Статтею 5 Закону №1404 встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404 закріплено, що державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до норм п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону №1404, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404) та п. 1 та п.16 ч.3 ст.18 Закону №1404 встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 5 та 6 статті 26 Закону №1404 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до частини першої статті 75 цього ж Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

При цьому, частина 3 статті 63 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до частини 2 статті 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту положень частини 3 зазначеної правової норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс ("Піалопулос та інші проти Греції", "Юрій Миколайович Іванов проти України", "Горнсбі проти Греції").

Із аналізу вказаних вище правових норм висновується, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу до боржника є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин.

В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

При цьому суд зазначає, що застосування державним виконавцем такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як винесення постанови про накладення штрафу можуть бути здійснене лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, і боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. Відповідно, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти на боржника штраф.

Установлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону №1404-VIII.

Поряд з цим Верховний Суд у постанові від 31 травня 2021 року у справі №560/594/20 зауважив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин-наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.

Як вже було встановлено судом, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі №240/11908/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Вказане свідчить, що розмір присудженого ОСОБА_1 підвищення до пенсії є змінним, та залежить від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановити, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2024 року становить 7100 гривень, з 1 квітня 2024 року- 8000 гривень.

При цьому, частиною 2 статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" визначено розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень.

Сторонами визнається та належними доказами підтверджується, що із 01.01.2024 при розрахунку ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було застосовано розрахункову величину, яка визначена частиною 2 статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", а саме мінімальну заробітну плату на рівні 1600 гривень.

В той час, позивач вважає, що застосуванню підлягав розмір мінімальної заробітної плати 7100,00 гривень, який визначений в частині 1 статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", а відтак вважає, що державний виконавець не вжив необхідних заходів для застосування боржником вірного показника мінімальної заробітної плати, при виконанні рішення суду у справі №240/11908/20, в частині нарахування їй підвищення до пенсії з 01.01.2024.

Суд зауважує, що у Рішенні від 27.11.2008 по справі №1-37/2008 Конституційний Суд України вказав, що Закон про Державний бюджет України як правовий акт, що має особливий предмет регулювання (визначення доходів та видатків на загальносуспільні потреби), створює належні умови для реалізації законів України, інших нормативно-правових актів, ухвалених до його прийняття, які передбачають фінансові зобов`язання держави перед громадянами і територіальними громадами. Саме у виконанні цих зобов`язань утверджується сутність держави як соціальної і правової.

Відповідно до рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів №13 (2010) "Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень" в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх "ex-officio". Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примата права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

Таким чином, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.

Тобто надаючи оцінку діям/бездіяльності державного виконавця, вчиненим у межах виконавчого провадження, слід з`ясувати чи їх сукупність була спрямована на примусове виконання рішень і проводилася на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом №1404, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону №1404, а також достатність прийнятих рішень, які відповідно до цього Закону №1404 підлягали примусовому виконанню.

Суд звертає увагу, що за рішення суду у справі №240/11908/20 Головне управління Пкенсійного фонду України в Житомирській області має обов`язок перераховувати та виплачувати ОСОБА_1 доплату до пенсії у порядку статті 39 Закону №796-ХІІ з урахуванням зміни розміру мінімальної заробітної плати на відповідний рік.

Враховуючи, що дане підвищення до пенсії носить не разовий, а постійний характер, саме тому у резолютивній частині рішення не встановлено кінцевої дати проведення такого нарахування й виплати та застосовано вираз "що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік", а не зазначено конкретного Закону.

Як свідчать матеріали справи та як зазначалось раніше, з метою перевірки виконання рішення суду у справі №240/11908/20 державний виконавець накладав штраф на боржника та виносив вимоги, зокрема й вимогу від 04.01.2024 №579 якою зобов`язував Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам рік (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) з урахуванням її зміни на відповідний календарний рік. Підставою для такої вимоги стало саме визначення статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" нового розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2024.

Разом з тим, в межах спірних правовідносин суд не надає правову оцінку діям/бездіяльності боржника щодо виконання/невиконання рішення суду у справі №240/11908/20, в частині визначеного позивачу з 01.01.2024 розміру підвищення до пенсії, а лише оцінює повноту дій державного виконавця, вчинених ним в межах виконавчого провадження №69759871 для забезпечення виконання рішення суду у справі №240/11908/20.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не допущено бездіяльності у межах виконавчого провадження ВП №69759871 з примусового виконання виконавчого листа Житомирського окружного адміністративного суду, виданого у справі №240/11908/20, оскільки ним вжито всі передбачені законодавством заходи забезпечення його примусового виконання.

Зазначеної позиції підтримується Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 28.03.2024 у справі №240/33850/23, від 19.03.2024 у справі №240/33098/23, від 28.03.2024 у справі №240/33850/23.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задовленні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (майдан Соборний, 1, м. Житомир, 10014; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003; ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Е.Черняхович