Справа № 446/541/24
Суддя: Костюк У. І.
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/541/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:

головуючого - судді Костюк У. І.

секретаря судового засідання Новосад І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка - Бузька адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

05.03.2024 до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач просить суд, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8140781 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія ЕАТ № 8140781) є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відображає дійсних обставин справи і складена за відсутності належних доказів, з грубими порушеннями чинного законодавства, виходячи з наступного. Зокрема, зазначає, що дана постанова винесена працівником поліції незаконно, оскільки він не був зупинений працівниками поліції та не керував транспортним засобом, а його автомобіль стояв на обочині дороги. В подальшому до нього під`їхали працівники поліції та попросили його пред`явити документи та пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився. Інших вимог працівники поліції не пред`являли та відповідно вище вказаної постанови при ньому не складали. Разом з тим, вказав, що відповідачем не підтверджено факту порушення ПДР та не надано інших доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Відтак, вважає, що дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а всі складені процесуальні документи відносно позивача не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення. Враховуючи вище наведене вважає, що постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності слід визнати незаконною та скасувати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2024 для розгляду даної справи визначено суддю Костюк У.І..

Ухвалою суду від 08.03.2024 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду, провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відкрито та призначено судове засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, представником позивача-адвокатом Лущанцем М.В. на адресу суду подана заява, в якій просить суд розгляд справи проводити у відсутності сторони, позов підтримує.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (рекомендоване). Причин неявки суду не повідомлено.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8140781 від 14.11.2023 інспектора ВП № 1 ЛРУП №1ГУНП у Львівській області Процака А.В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 510 грн.

Згідно з текстом вище вказаної постанови серії ЕАТ № 8140781 від 14.11.2023, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як водія, транспортного засобу ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122КУпАП, у зв`язку з тим, що 14.11.2023 о 16 год. 52 хв. в с. Ягідня по вул. Центральній, водій при зупинці працівниками поліції не ввімкнув аварійної сигналізації, чим порушив п. 9,9 Б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 8).

Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його права, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом та зазначає, що дана справа про адміністративне правопорушення розглянута, без з`ясування того чи було вчинено адміністративне правопорушення, а сама зупинка транспортного засобу та всі наступні дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», відтак всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання недотримання позивачем ОСОБА_1 ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, зокрема, неувімкнення світлової сигналізації під час здійснення зупинки на вимогу поліцейського, згідно із вимогами підпункту «б» пункту 9.9 ПДР України,суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведеної норми слідує, що відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до підпункту «г» пункту 9.1 ПДР України, увімкнення аварійної сигналізації, відноситься до попереджувальних сигналів.

Відповідно до п. 9.1 ПДР України аварійна світлова сигналізація є попереджувальним сигналом.

При чому, пунктом 9.2 ПДР України встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно підпунктом «б» пункту 9.9 ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу працівника поліції або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Зі змісту наведених норм слідує, що ПДР України встановлено різні випадки для виникнення у водія обов`язку із застосування попереджувальних сигналів, зокрема подавати сигнали світловими покажчиків перед початком руху, зупинкою або зміною напрямку руху, а обов`язок з увімкнення аварійної сигналізації виникає у разі здійснення вимушеної зупинки на вимогу поліцейського або водія світлом фар.

При цьому, відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами виключно при початку руху чи зміні його напрямку, що в свою чергу передбачено пунктом 9.2 ПДР України.

Водночас, в ході розгляду судом встановлено, що у спірних правовідносинах мала місце вимушена зупинка на вимогу поліцейського, що вказує на наявність підстав для застосування підпункту «б» пункту 9.9 ПДР України.

Зокрема, позивач ОСОБА_1 факт не увімкнення аварійної світлової сигналізації на момент зупинки працівником патрульної поліції в поданому позові не заперечив, однак вказав, він не здійснював керування транспортним засобом, при цьому будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові, щодо скоєного адміністративного правопорушення, позивач суду не надав.

Разом з тим, доводи позивача про не здійснення керування спростовуються постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07.02.2024, яка залишена в силі постановою Львівського апеляційного суду від 26.03.2024.

Окрім того, з дослідженого відеозапису, вбачається, що дійсно, на момент зупинки працівником патрульної поліції ОСОБА_1 , останній не увімкнув світлову сигналізацію, що свідчить про порушення позивачем вимог підпункту «б» пункту 9.9 ПДР України, а саме, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Таким чином, відповідачем притягнуто позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП за порушення вимог підпункту «б» пункту 9.9 ПДР України.

Разом з цим, суд наголошує, що диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу.

Суд зазначає, що зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Враховуючи викладене, порушення позивачем вимог п.п. «б» п. 9.9 ПДР України, а саме не ввімкнення аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що приписами ст. 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст. 121 - 128, ч. 1 і 2 ст. 129, ст.ст. 139 і 140 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що відповідачем було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

За таких обставин суд доходить висновку, що порушення позивачем вимог п. 9.9. «б» Правил дорожнього руху, а саме після зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнена аварійна світлова сигналізація, свідчить про відсутність в діях позивача ознак правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 122 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за зазначеної статтею.

Так, з огляду на невірну кваліфікацію дій позивача, пов`язаних із порушенням вимог підпункту «б» пункту 9.9 ПДР України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування спірної постанови,а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Та, оскільки суд а за результатами розгляду даної справи дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , керуючись ст. 139 КАС України слід стягнути з Головного управління поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь позивача судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління поліції у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 8140781 від 14.11.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП України у виді штрафу.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Головного управління поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 08.07.2024.

Суддя У.І. Костюк