Справа № 549/259/24
Суддя: Крєпкий С. І.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа №549/259/24
Провадження№2-а/549/3/24

РІШЕННЯ

Іменем України

10 липня 2024 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Кривчун Я.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

12 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому прохав визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо накладення на нього адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП, скасувати постанову №590 від 03.06.2024, винесену тимчасово виконуючим обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 за ч.3 ст.210 КУпАП, провадження у справі закрити.

Позов обгрунтовує тим, що 28.05.2024 стосовно нього було складено протокол №590 про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

Йому не була вручена повістка про розгляд справи щодо вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення 03.06.2024 о 10 год 00 хв.

Постановою №590 від 03.06.2024, винесеною тимчасово виконуючим обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 , на нього накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Він є придатним до військової служби, але має право на відстрочку відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає з огляду на таке.

Він отримав повістку на призов на військову службу під час мобілізації у якій зазначено, що йому потрібно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 01.05.2024.

01 травня 2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 ним було направлено заяву з додатками про надання відстрочки від мобілізації у зв`язку з сімейними обставинами, а саме доглядом за хворим братом.

04 травня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_6 отримано заяву, але відповіді на неї не надано, тобто про підстави, які надавали йому право на відстрочку, були відомі ІНФОРМАЦІЯ_7 .

У поданій заяві до ІНФОРМАЦІЯ_5 було ним запропоновано здійснити розгляд вказаної заяви та за її результатами розглянути питання про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації як особі, зайнятій постійним доглядом за особою з інвалідністю ІІ групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного нагляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд та можливість надати термін для встановлення опіки над його недієздатним братом ОСОБА_3 , який внаслідок хвороби має ІІ групу інвалідності (довічно) і потребує стороннього догляду.

Крім того, окремими обставинами, які підтверджували викладені у заяві доводи, було відкриття провадження у судовій справі №549/220/24 за його заявою про визнання недієздатним його брата.

Вказує, що у нього був відсутній військово-обліковий документ (військовий квиток), оскільки він раніше був вилучений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 і його місцезнаходження йому було не відомо. З якою метою його вилучали йому не повідомили. Отже, у даному випадку у нього були відсутні необхідні документи для мобілізації. Військовий квиток був йому повернутий 28.05.2024 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, його батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , через похилий вік також має проблеми зі здоров`ям, а отже не має змоги здійснювати свої обов`язки як опікуна над сином.

Не прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_5 на виклик по повістці він діяв у стані крайньої необхідності, оскільки змушений був здійснювати догляд за братом, який потребував невідкладної медичної допомоги, що і змусило його залишитися з братом ОСОБА_3 .

У нього не було іншого варіанту допомогти брату, карета швидкої допомоги не могла приїхати вчасно, до того ж, навіть якщо б й приїхала, його брат мав серйозну хворобу, просто б не зміг відчинити медичній бригаді вхідні двері.

Вважає, що діяв у стані крайньої необхідності, який виник внаслідок реальної загрози життю та здоров`ю людини, а саме його брату, тобто відвертав настання можливої шкоди життю та здоров`ю брата, який в силу свого віку та стану здоров`я покликав на допомогу його з метою отримання невідкладної медичної допомоги. В нього була відсутня можливість залучити іншу особу, яка б могла надати допомогу його брату.

Ним не порушено вимогу 10 підпункту 1 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», оскільки з моменту вступу в законну силу «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», п`ятирічний строк протягом якого він зобов`язаний здійснити звірку власних персональних даних з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, не минув.

При цьому зазначає, що притягнути до відповідальності за неявку по повістці можна лише якщо її вручено під особистий підпис.

Крім того протокол про адміністративне правопорушення не містить викладу обставин щодо порушення ним вищевказаного обов`язку, оскільки у ньому не відображено суті інкримінованого йому правопорушення в цій частині, він не був повідомлений про дату час і місце його складання, порушено ст.268 КУпАП, його пояснення, надані під час розгляду справи, суб`єктом владних повноважень були проігноровані.

Зазначені обставини як кожен окремо так і в своїй сукупності свідчать про недодержання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_9 вимог щодо складання та оформлення протоколу по справі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є підставою для її скасування та закриття провадження у справі за даним фактом.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 19.06.2024 відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Крім того пояснив, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 09-00 год 01.05.2024 отримав в кінці квітня. Викликали його для проходження медичного огляду. 01 травня 2024 року він знаходився з хворим братом. Батько поїхав до м.Лубни для придбання ліків останньому. У зв`язку з цим вважає, що не з`явився до відділу ТЦК з поважних причин. Коли батько повернувся, він поїхав до м.Пирятин, де фактично проживає. Заяву про надання відстрочки направляв до відділу ТЦК електронною поштою.

Швидку допомогу він братові, як вказано у позовній заяві, яку йому допомагали складати, він не викликав.

Представники ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені, відзив на позов не подавали.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено, що на підставі повістки №1, згідно з ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", відповідно до розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.04.2024 №13/770, ОСОБА_1 повинен був прибути до відділу 01.05.2024 на 09-00 год (а.с.57).

Обставини щодо отримання зазначеної повістки та обізнаність з обов`язком прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивачем не заперечується, тому його доводи про неналежне сповіщення суд не бере до уваги.

У заяві від 01 травня 2024 року, адресованій ІНФОРМАЦІЯ_7 , позивач прохав розглянути питання щодо його відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації як особі, зайнятій постійним доглядом за особою з інвалідністю ІІ групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного нагляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд та можливість надати термін для встановлення опіки над його недієздатним братом ОСОБА_3 , який внаслідок хвороби має ІІ групу інвалідності (а.с.47-48).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №590 від 28.05.2024, складеного стосовно позивача за ч.3 ст. 210 КУпАП, громадянин ОСОБА_1 після перевірки працівниками Національної поліції по базі Інформаційного порталу Національної поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_10 за порушення правил військового обліку, а саме: неявці за викликом.

У вказаному протоколі містяться власноручні письмові пояснення позивача, у яких останній повідомив, що 01 травня 2024 року не з`явився в ТЦК, тому що був з братом ОСОБА_3 , який має психічні розлади та потребує сторонньої допомоги. Вину не визнає.

ОСОБА_1 під підпис роз`яснено зміст ст.63 Конституції України, ст.258 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10-00 год 03.06.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.51-52).

У письмових поясненнях від 30.05.2024 ОСОБА_1 прохав закрити провадження у справі стосовно нього, оскільки у його діях не вбачається подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, направити копію постанови на адресу його проживання, розглянути справу без його участі (а.с.24-31).

03 червня 2024 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову стосовно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАПта накладено на позивача штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (а.с. 53-54).

Як вбачається зі змісту вказаної постанови №590, громадянин ОСОБА_1 після перевірки працівниками Національної поліції по базі Інформаційного порталу Національної поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_10 за порушення правил військового обліку, а саме: неявці за викликом.

Порушення вчинене в особливий період, визначення якого міститься у абзаці 5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 відповідачами кваліфіковано за ч.3 ст.210 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

Разом з тим зі змісту повістки, протоколу та постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за невиконання під час мобілізації обов`язків, передбачених ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Зазначеною статтею цього Закону визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно з ч.2 ст.26, ч.1 ст.27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

У разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьоюстатті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Загальні правила військового обліку визначені статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (ч.3 ст.33 Закону).

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.33 Закону).

Відповідно до п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема:

організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;

здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;

виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку;

організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.3 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з абзацем п`ятим статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій;

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Отже на дату винесення відповідачем оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За правилами ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується роз`яснення ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, його обізнаність про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього о 10-00 год 03.06.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , посилання позивача на неналежне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, порушення ст.268 КУпАП, є безпідставними.

Разом з тим позивачу інкримінується порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Проте відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена не ст.210 КУпАП, а ст.210-1 КУпАП.

Згідно з частинами першою, другою статті 71 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, відповідачами всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України не надано.

Таким чином, у ході судового розгляду справи відповідачами не доведено правомірності прийнятого рішення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС Україниза наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз викладених правових норм та обставин справи, з врахуванням встановлених порушень при притягненні до адміністративної відповідальності позивача, дає підстави для висновку про те, що оскаржувана постанови є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Водночас обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав у вигляді визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо накладення на нього адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП не грунтується на вказаних вимогах закону щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати у цій справі складаються з судового збору, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 605,60 грн.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позовна вимога, за яку сплачено судовий збір підлягає задоволенню у повному обсязі, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72, 76-79, 90, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд,

ухвалив:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

2.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №590 від 03 червня 2024 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

3.У задоволенні позовних вимог про визнання дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними відмовити.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), витрати зі сплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Крєпкий