Справа № 405/1888/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2024 року м. Дніпросправа № 405/1888/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2023 в адміністративній справі №405/1888/23 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 2 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Гребенікова Андрія Миколайовича, Управління патрульної поліціії в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 21 березня 2023 року звернувся до суду з позовом, в якому (позові) просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 243967 від 14.03.2023 року, та закрити провадження по справі, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що з оскаржуваної постанови серії ДП 18 №243967, йому (позивачу) ставиться в провину те, що він 14.032023 об 11 год. 34 хв., керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух по тротуару вул. Велика Перспективна, 29/35 у м. Кропивницький, поряд з цим, місце інкримінованого його адмінправопорушення та місце його (позивача) зареєстрованого та фактичного проживання, є одним і тим самим місцем. Вказав, що він (позивач) позбавлений іншим способом під`їхати до себе додому, окрім як по тротуару вулиці Велика Перспективна, 29/35 у м. Кропивницький. Інших під`їздів (заїздів) також немає, тому вважає, що відповідач дійшов хибного висновку та безпідставно виніс постанову про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності. Крім того, зазначив, що під час розгляду справи інспектор поліції дійшов помилкового висновку про те, що рух за наявності знака 3.21. «В`їзд заборонено» дозволяється лише тим, хто здійснює вигрузку товару, при цьому, такий знак за адресою вчинення інкримінованого правопорушення, - відсутній. Окрім того, позивач вказав, що навіть якщо припустити, що на зазначеній ділянці дороги і був встановлений знак 3.1 «Рух заборонено», то згідно ПДР України дія знаку 3.1 «Рух заборонено» не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також транспорті засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні, а тому жодних порушень ПДР України ним (позивачем) допущено не було та вважає що заборона знаку 3.1 «Рух заборонено» Правил дорожнього руху, на нього не поширювалась, як на такого, що проживає в зоні його дії, оскільки у той час він (позивач) рухався до себе додому.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2023 року в адміністративній справі №405/1888/23 позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 243967 від 14 березня 2023 року, винесену інспектором взводу 2 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Гребеніковим А.М., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та іншими процесуальними джерелами, зазначеними в ст. 251 КУпАП.

Матеріалами справи встановлено, що 14.03.2023 року інспектором взводу 2 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП старшим лейтенантом поліції Гребеніковим А.М. винесено постанову серії ДП18 №243967 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 14 березня 2023 року об 11 год. 34 хв. в м. Кропивницькому по вул. Велика Перспективна, 29/35, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух по тротуару, при цьому даний транспортний засіб не застосовувався для виконання робіт або обслуговування торгівельних чи інших підприємств, чим порушив п.п.11.13 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність рішення у формі постанови, винесеного посадовою особою відповідача УПП в Кіровоградській області ДПП як суб`єктом владних повноважень.

Частиною першою статті 222 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення за частиною першою статті 122 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ (Національна поліція) та накладають стягнення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.11.13 ПДР, забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Згідно з п. 26.1 ПДР, пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху.

Відповідно до п.26.3 ПДР, у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Інвалід», якими керують водії-інваліди. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з зазначеним позовом та вказуючи на безпідставність винесеної відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, як на обґрунтування позовних вимог зазначив, що адреса фактичного місця вчинення правопорушення є аналогічною адресі місця його (позивача) реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 , він прямував до себе додому та іншого під`їзду до будинку, - не має. Зазначені твердження позивача підтверджуються довідкою № 002612/1 про реєстрацію місця проживання особи, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.08.2020 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а також кадастровою довідкою з містобудівного кадастру Кропивницької міської територіальної громади № 23-450 від 22 березня 2023 року, якою підтверджено відсутність альтернативного під`їзду за місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , та зазначені твердження позивача, - відповідачем не спростовані.

Розділом 15 ПДР встановлено норми здійснення зупинки та стоянки транспортних засобів, де в пункті 15.10 чітко регламентовано, що стоянка забороняється, тобто це є вичерпна норма права - загальнообов`язкове, формально визначене правило поведінки, що його встановила або санкціонувала держава як регулятора суспільних відносин, забезпечуючи всіма заходами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про застосовання правового висновоку Верховного Суду, викладений в постанові від 07 листопада 2019 року по справі №524/9162/16-а, за яким рух автомобіля тротуаром, пов`язаний із заїздом/виїздом на місце стоянки у межах вимог пункту 15.10 «в» Правил дорожнього руху, не може містити склад порушення пункту 11.13 вказаних правил.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рух автомобіля тротуаром, під керуванням позивача пов`язаний із заїздом/виїздом на місце стоянки у межах вимог п.15.10 ПДР, не може містити склад порушення п.11.13 ПДР.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Відповідачем не надано беззаперечних доказів того, що позивач порушив п.11.13 ПДР, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до положень ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.2 ст.77, ч.3 ст.272, п.3 ч.3 ст.286, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст.ст. 321, 322, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2023 в адміністративній справі №405/1888/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.А. Шальєва