Справа № 520/35081/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 р.Справа № 520/35081/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2024, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.01.24 року по справі № 520/35081/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період перебування на амбулаторному лікуванні в ДУ «ТМО МВС України в Харківський області» з 19.06.2023 до 20.08.2023, у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, під час участі в бойових діях та перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), здійснення забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі до 100000,00 грн, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період перебування на амбулаторному лікуванні в ДУ «ТМО МВС України в Харківський області» з 19.06.2023 до 20.08.2023, у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, під час участі в бойових діях та перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), здійснення забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України, з урахуванням проведених виплат додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що, у порушення норм чинного законодавства, військова частина НОМЕР_1 не нарахувала та не виплатила йому збільшену до 100000 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 19.06.2023 по 20.08.2023.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період перебування на лікуванні в ДУ «ТМО МВС України в Харківський області» з 19.06.2023 до 20.08.2023, у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, під час участі в бойових діях та перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), здійснення забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі до 100000,00 грн, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період перебування на лікуванні в ДУ «ТМО МВС України в Харківський області» з 19.06.2023 до 20.08.2023, у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, під час участі в бойових діях та перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), здійснення забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України, з урахуванням проведених виплат додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що тільки період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із пораненням, або перебуванні у відпустці для лікування є підставою для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн.

З виписки №422 від 20.10.2023 р. відомо, що з 20.06.2023 р. до 19.08.2023 р. включно позивач спостерігався в амбулаторно-поліклінічному закладі ДУ «ТМО МВС України по Харківській області», тобто проходив амбулаторне лікування.

Представник відповідача зазначає, що з огляду на вказані положення нормативно-правових актів підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, за період його перебування на амбулаторному лікуванні з 19.06.2023 по 20.08.2023 були відсутні.

На переконання апелянта, висновок суду першої інстанції про включення періоду перебування позивача на амбулаторному лікуванні до стаціонарного лікування не відповідає обставинам справи.

Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи повно та об`єктивно досліджено обставини, проаналізовано наявні у справі докази, та визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн., передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період перебування на амбулаторному лікуванні в ДУ «ТМО МВС України в Харківський області» з 19.06.2023 до 20.08.2023 року, у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини, під час участі в бойових діях та перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), здійснення забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 22 лютого 2023 приблизно о 22 годині 30 хвилин під час виконання бойового завдання на вогневій позиції "ТАНОС" 2 БОП 3 броп розташованій на північно-східній околиці міста Бахмут, Бахмутського району, Донецької області, потрапив під ворожій мінометній обстріл. Унаслідок розриву мінометного снаряду отримав поранення різного ступеню тяжкості. Під час отримання травм перебував у засобах індивідуального захисту (каска, броніжелет). Поранення отримав під час виконання обов`язків військової служби, які пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 12).

Довідкою військово-лікарської комісії від 14.03.2023 №126 підтверджено встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) із захистом Батьківщини (а.с. 13).

Згідно Довідки №126 ДУ "Головний медичний центр МВС України" (ДУ ГМЦ МВС України) Госпітальної військово-лікарської комісії Позивача після мінно-вибухової травми 22.02.2023 вогнепального осколкового дотичного пронікаючого черепно-мозкового поранення з вихідним отвором у скроневій ділянці та вушної раковини праворуч, кісткових уламків інтракраніально, забою головного мозку 2 ст. з формуванням вогнищ геморагічного забою у правій скроневій частці, забійної рані скроневої ділянки праворуч з переходом на вушну раковину, контузії 1 ст. OD, акуботравми з двобічною комбінованою приглухуватістю, розривом правої перетинки, розриву шкіри правого слухового ходу (операція 23.02.2023 - резекція вдавленого перелому скроневої кістки праворуч, віддалення мозкового детриту та кісткових уламків правої скроневої частки, пластика ТМО, обробка вхідного отвору шкіри та вушної мушлі праворуч), травматичної ампутації стопи праворуч (23.02.2023- реампутація на рівні середньої третини правої гомілки) з вираженим фантомним болем, множинних осколкових поранень м`яких тканин верхніх та нижніх кінцівок з множинними сторонніми тілами м`яких тканин тулубу та кінцівок. Нерізко виражений церебрастенічний синдром травматичного генезу з діссомнічними проявами. Ангіопатія сітківки OS з елементами ангіосклерозу. Факосклероз. Гіпертанічна хвороба 2 ст., гіпертонічний криз ІІ ст., гіпертонічний криз 03.03.2023 (неускладнений) , ст.2 (корегована), ризик 3. Вертеброгенна цервікалгія. Поранення, травма, захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Потребує протезування правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини гомілки.

У зв`язку з вищевказаним пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у відповідних закладах охорони здоров`я:

З 23.02.2023 по 28.02.2023 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у ЦЦН КЗ "ДОКЛМ" відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № е 3450.

З 28.08.2023 по 01.05.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні ДУ "ГМЦ МВС Україні" відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного / стаціонарного хворого № 1219/23/01109.

З 01.05. 2023 по 24.05. 2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні №1 нейрохірургічному відділенні №1 "Обласної клінічної лікарні" м.Харкова, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного стаціонарного хворого №9.8512.

З 24.05.2023 року по 19.06.2023 року ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні № 1 «Обласної клінічної лікарні» м.Харкова, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного/стаціонарного хворого №9.8512.

З 20.06.2023 ОСОБА_2 знаходиться на амбулаторно-поліклінічному лікуванні згідно виписки №422 із медичної карти амбулаторного/ стаціонарного хворого.

3 10.07.2023 амбулаторне лікування під наглядом невропатолога. Стан після перенесеної МВТ (22.02.23), вогнепального осколкового дотичного поранення, важкої відкритої черепно - мозкової травми (22.02.2023) з переломом правої скроневої кістки, забоєм головного мозку середнього ступеню з формуванням вогнища геморагічного забою у правій скроневій долі, лівобічною пірамідальною недостатністю, лікворно-венозна дистензія, психоорганічний синдром. Стан після акуботравми (22.02.2023) з двобічною комбінованою приглухуватістю І ст. з розривом правої барабанної перетинки розриву шкіри правого слухового проходу. Стан після операції (23.03.2023) резекція вдавленого перелому скроневої кістки праворуч, видалення мозкового детриту та кісткових уламків правої скроневої долі головного мозку, пластина ТМО. Дефект скроневої кістки праворуч, обробка вхідного отвору шкіри та мушлі праворуч. Стан після операції (23.02.2023) реампутація на рівні с/3 правої гомілки, множинних осколкових поранень м`яких тканин тулубу та кісток. Вертеброгенна цервікалгія, стадія нестійкої ремісії. Довідка про тимчасову непрацездатність № 2021 подовжена з 11.07.23 по 20.07.23.

18.07.2023 огляд отоларинголога. Діагноз: стан після МВТ (22.02.23) 1 травма з двобічною комбінованою приглухуватістю.

18.07.2023 огляд терапевта. Діагноз: Гіпертонічна хвороба II ст. Ризик високий. Стан після тяжкої МВТ (22.02.2023).

18.07.2023 огляд хірурга. Діагноз: Стан після мінно-вибухової травми 22.02.2023; наслідки реампутації правої нижньої кінцівки середньої третини. Зміцнілі рубці волосистої частини голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках. Порушення функції опори та ходи.

19.07.2023 огляд офтальмолога. Діагноз: Ангіопатія сітківки обох очей. Пресбіопія.

20.07.2023 амбулаторне лікування під наглядом невропатолога. Діагноз: Стан після перенесеної МВТ (22.02.23), вогнепального осколкового дотичного поранення, важкої відкритої черепно-мозкової травми (22.02.2023) з переломом правої скроневої кістки, забоєм головного мозку середнього ступеню формуванням вогнища геморагічного забою у правій скроневій долі, лівобічною пірамідальною недостатністю, лікворно-венозна дистензія, психоорганічний синдром. Стан після акуботравми (22.02.2023) з двобічною комбінованою приглуховатістю І ст., з розривом правої барабанної перетинки розриву шкіри правого слухового проходу.

Стан після операції (23.03.2023) резекція вдавленого перелому скроневої кістки праворуч, видалення мозкового детриту та кісткових уламків скроневої долі головного мозку, пластина ТМО. Дефект скроневої кістки праворуч, обробка вхідного отвору шкіри та мушлі праворуч. Стан після операції (23.02.2023) реампутація на рівні с/3 правої гомілки, множинних осколкових поранень м`яких тканин тулубу та кісток. Вертеброгенна цервіколюмбоішалгія, стадія нестійкої ремісії. Довідка про тимчасову непрацездатність № 2021 продовжена з 21.07.23 по 28.07.2023. явка 28.07.2023

27.07.2023 наданий висновок ЛКК № 704/1 про ступень важкості травми ( поранень)

28.07.2023 амбулаторне лікування під наглядом невропатолога. Довідка про тимчасову непрацездатність № 2301 продовжена з 29.07.23 по 07.08.2023, явка 07.08.2023.

01.08.2023 огляд невролога. Розпочато 2-й курс ІРТ з приводу посттравматичної невропатії правового лицьового нерву. Довідка про тимчасову непрацездатність № 2301 продовжена з 08.08.23 по 17.08.2023. явка 17.08.2023

17.08.2023 амбулаторне лікування під наглядом невропатолога. Довідка про тимчасову непрацездатність №2301 продовжена з 18.08.2023 по 22.08.2023.

У цей же період ОСОБА_1 з 15.06.2023 проходив реабілітацію у реабілітаційному закладі ТОВ "Регіональний центр індивідуального протезування "Біоскульптор", яке відповідає кваліфікаційним вимогам надання послуг з протезування і технічної реабілітації. Зазначений курс включав у себе комплекс медичних, технічних та соціальних закладів.

Довідка № 2301 про тимчасову непрацездатність закрита. До служби 20.08.2023. ОСОБА_1 направлено для проходження МСЄК.

Згідно Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( по стройовій частині) № 298 від 05.10. 2023 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 27.11.2023 №689427 ОСОБА_1 визнано особою з інвалідністю ІІ групи - безстроково.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за спірний період, позивач за захистом своїх порушених прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач проходив всі етапи медичної реабілітації безперервно і його стаціонарне лікування включало в себе перебування у стаціонарі та амбулаторно і заключний етап у реабілітаційному центрі, у зв`язку з отриманим важким пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а отже вказані вище умови у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються довідками (свідоцтвами) військово-лікарських комісій, а також виписками та виписними епікризами із медичних карт стаціонарного хворого.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ гарантовано, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частинами другою-четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217 і від 22.03.2022 №350) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є Підтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни, до постанови № 168, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України прийнято рішення окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 № 402 (далі Положення №402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).

У Довідці обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).

Згідно з пунктом 1 розділу XXIX Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або повноважень на посаді, виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.

У разі скасування рішення про усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді військовослужбовцям виплачуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення, на отримання яких вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення.

Пунктом 16 розділу І Порядку № 260 встановлено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Спірним питанням у межах розгляду цієї справи є право позивача відповідно до Постанови № 168 на нарахування та виплату додаткової винагороди до 100 000 грн за час перебування на амбулаторному лікуванні в період з 19.06.2023 по 20.08.2023, у зв`язку з отриманим пораненням.

Згідно з ст. 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п. 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Дійсно, у вказаний позивачем період зазначене питання було врегульовано постановою КМУ №168 від 28.02.2022 р. в редакції від 21.01.2023 р., а також наказом МВС України №37 від 26.01.2023 р., в його первинній редакції.

Так, згідно абз. 5 п. 1 постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 р. №168, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналогічні за змістом положення викладені також у абз. 1 п. 9 Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженого наказом МВС України від 26.01.2023 р. №37, відповідно до якого до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються військовослужбовці, зазначені в підпункті 3 пункту 2 цих Порядку та умов, у тому числі ті, які перебувають у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки.

Відтак, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та час перебування у відпустці для лікування після поранення важкого ступеня за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Так, у вказаних нормативно-правових актах зазначено, що період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із пораненням, або перебуванні у відпустці для лікування є підставою для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн.

Дійсно, з виписки №422 від 20.10.2023 р. вбачається, що з 20.06.2023 р. до 19.08.2023 р. включно позивач проходив амбулаторне лікування в амбулаторно-поліклінічному закладі ДУ «ТМО МВС України по Харківській області».

Проте, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 року витребувано у ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 всі наявні висновки медико-соціальної експертної комісії, військо-лікарської комісії після проходження ОСОБА_1 стаціонарного лікування.

На виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 року представником позивача надано до суду апеляційної інстанції наступні документи: первинна медична картка № 708; довідка про обставини травми від 11.04.2023 № 158; медична документація по формі № 027/о; виписка №1219/23/01109; довідка №111; довідка № 126; акт № 158/23; акт розслідування нещасного випадку; медична характеристика; медична документація по формі №027/о №2240; медична документація но формі №027/о № 9.8512; довідка про тимчасову непрацездатність - №288; довідка №26 від 01 серпня 2023р.; свідоцтво про хворобу №594; довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією.

Також, на виконання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024 року представником відповідача надано до суду апеляційної інстанції: довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААА від 27.11.2023 № 053441; довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 689427 від 27.11.2023; свідоцтво про хворобу № 594; продовження свідоцтва про хворобу № 594.

Колегія суддів ретельно дослідивши надані представниками сторін документи встановила, що ОСОБА_1 22.02.2023 близько 22.30 поблизу н. п. Бахмут, під час участі у бойових діях потрапив під ворожий обстріл в результаті чого отримав вибухову травму.

Наслідки мінно-вибухової травми (22.02.2023): вогнепального осколкового дотичного проникаючого черепно-мозкового поранення з вхідним отвором у скроневій ділянці та вушної мушлі праворуч, кісткових уламків інтракрапіальпо; забою головною мозку ІІ (другого) ступеня з формуванням вогнищ геморагічного забою у правій скроневій ділянці; забійної рани скроневої ділянки праворуч з переходом на вушну мушлю; акубаротравми з посттравматичною перфорацією правої барабанної перетинки, розриву шкіри правого слухового проходу.

Вогнепального осколкового поранения правої нижньої кінцівки з травматичною ампутацією правої; контузії правого ока І(першого) ступеня, множшпшх вогнепальних осколкових сліпих поранень м`яких тканин тулуба, верхніх та нижніх кінцівок (операції: 23.02.2023- ЛХО вогнепальних ран голови, верхніх та нижніх кінцівок, передньої черевної стінки, формування кукси правої стопи, ситуаційний остеосинтез спицями правої таранної кістки; 23.02.2023- резекція вдавленого перелому скроневої кістки праворуч, видалення мозкового детриту та кісткових уламків правої скроневої частки, пласпіка ТМО, обробка вхідного отвору шкіри та вушної мушлі праворуч; 23,02.2023- реампутація на рівні с/з правої гомілки) у вигляді дефекту кісток черепа не замішеного пластичним матеріалом або аутокісткоіо (загальною площею 16 кв. см) та зони гліозу 32,6*15,7мм в правій скроневій ділянці, синкопальними станами (анамнестично), вестибуло-атактичного синдрому, післятравматичної ампутації кукси правої гомілки на рівні середньої третини з фантомним болем, постравматичноим двобічним гонартрозом Іст, зі значним порушенням функції опори та ходи, хронічної двобічної змішаної при глухуватості першого ступеня, зміцнілих рубців та сторонніх тіл (металевих уламків) голови, верхніх та нижніх кінцівок.

Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

ІХС, атеросклеротичний аортокардіосклероз. Фібріляція передсердь, пароксимальна форма (пароксизм 05.10.22). Гіпертонічна хвороба II (другої) стадій 2 ступеня, ризик високий. СН - 1(один). Хронічний холецистит, стадія ремісії. СКХ, конкремент лівої нирки без порушення функції нирок.

Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Не є спірним у даній справі пов`язаність перебування позивача на лікуванні із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, оскільки реабілітація позивача пов`язана з пораненням, отриманим у зв`язку з участю в бойових діях або забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення заходів в період проходження ним служби.

Відповідачем не заперечується факт перебування позивача на реабілітаційному лікуванні.

За ч. 1 статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801ХII (далі - Закон № 2801ХII):

- послуга з медичного обслуговування населення (медична послуга) - послуга, у тому числі реабілітаційна, що надається пацієнту закладом охорони здоров`я, реабілітаційним закладом або фізичною особою - підприємцем, яка зареєстрована та одержала в установленому законом порядку ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та оплачується її замовником. Замовником послуги з медичного обслуговування населення можуть бути держава, відповідні органи місцевого самоврядування, юридичні та фізичні особи, у тому числі пацієнт;

- реабілітаційна допомога у сфері охорони здоров`я (далі - реабілітаційна допомога) - діяльність фахівців з реабілітації у сфері охорони здоров`я, що передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на оптимізацію функціонування осіб, які зазнають або можуть зазнати обмеження повсякденного функціонування у їхньому середовищі;

- реабілітаційна послуга - послуга, що надається пацієнту реабілітаційним закладом, реабілітаційною установою, закладом охорони здоров`я, соціального захисту або іншим суб`єктом господарювання, які мають право надавати реабілітаційну допомогу згідно із законодавством, та оплачується її замовником. Замовником реабілітаційної послуги можуть бути держава, орган місцевого самоврядування, юридична або фізична особа, у тому числі пацієнт;

- реабілітація - комплекс заходів, яких потребує особа, яка зазнає або може зазнавати обмеження повсякденного функціонування внаслідок стану здоров`я у взаємодії з її середовищем;

- загальний заклад охорони здоров`я - багатопрофільний лікарняний заклад, що надає медичну та реабілітаційну допомогу населенню територіальної громади або декількох громад та забезпечує базові напрями стаціонарної медичної допомоги відповідно до переліку, визначеного Кабінетом Міністрів України, стабілізацію стану пацієнта та його маршрутизацію до кластерних та надкластерних закладів охорони здоров`я.

Отже, реабілітаційний центр є закладом охорони здоров`я.

Держава визнає право кожного громадянина на отримання реабілітаційної допомоги під час надання медичної допомоги. Порядок надання реабілітаційної допомоги під час надання медичної допомоги встановлюється законодавством (стаття 8 Закону № 2801ХII).

Згідно ч. 8 статті 33 Закону № 2801ХII за медичними показаннями одночасно з наданням медичної допомоги пацієнту надається реабілітаційна допомога у встановленому законодавством порядку.

Правові, організаційні та економічні засади проведення реабілітації особи з обмеженнями повсякденного функціонування у сфері охорони здоров`я з метою досягнення та підтримання оптимального рівня функціонування у її середовищі передбачені Законом України «Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я» від 03.12.2020 № 1053-IX.

Згідно ч. 1 статті 20 Закону № 1053-IX реабілітація у сфері охорони здоров`я - це комплекс заходів, що здійснюють фахівці з реабілітації, які працюють в реабілітаційних закладах, відділеннях, підрозділах, а також у територіальних громадах, у складі мультидисциплінарної реабілітаційної команди або самостійно, надають реабілітаційну допомогу особі з обмеженнями повсякденного функціонування (або такій, у якої можуть виникнути обмеження повсякденного функціонування) з метою досягнення та підтримання оптимального рівня функціонування та якості життя у її середовищі.

За визначенням Комітету експертів з реабілітації Всесвітної організації охорони здоров`я (1963), реабілітація - це процес, метою якого є запобігання інвалідності під час лікування захворювання і допомога хворому у досягненні максимальної фізичної, психічної, професійної, соціальної та економічної повноцінності, на яку він буде здатний в межах існуючого захворювання (https://uk.wikipedia.org/wiki/Медична_реабілітація).

Отже, реабілітація є одним із процесів під час лікування хворого у досягненні ним, в тому числі, фізичної повноцінності.

Згідно довідки Державної установи "Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України" (ДУ "ГМЦ МВС України") Госпітальної військово-лікарської комісії № 126 капітан мобілізований, командир взводу, в/ч НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_1 , 1967 р.н. пройшов медичний огляд у Госпітальній ВЛК ДУ "ГМЦ МВС України" діагноз і постанова комісії: Поранення, травма, захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Потребує протезування правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини гомілки.

Крім того, відповідно до довідки ТОВ "Регіональний центр індивідуального протезування "БІОСКУЛЬПТОР" № 26 від 01.08.2023 року ОСОБА_1 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ, на виконання приписів госпитальної ВЛК ДУ "Головний медичний центр МВС України" - викладених у довідці № 126, з 15 червня 2023 року перебуває у реабілітаційному закладі ТОВ "Регіональний центр індивідуального протезування "БІОСКУЛЬПТОР", яке відповідає кваліфікаційним вимогам надання послуг з протезування і технічної реабілітації.

Зокрема, ОСОБА_1 з 15 червня по теперішній час задіяний в заходах з первинного протезування, яке здійснюється за індивідуальним планом реабілітації поетапно від виготовлення протезу, навчання користуванню протезом і до повної адаптації до нього. Вказаний курс реабілітації являє собою комплекс медичних, технічних та соціальних заходів.

Таким чином, саме реабілітація в умовах амбулаторного лікування була причиною непрацездатності позивача, що є одним із процесів лікування позивача.

Колегія суддів наголошує на тому, що позивач проходив всі етапи медичної реабілітації безперервно і його стаціонарне лікування включало в себе перебування у стаціонарі та амбулаторно і заключний етап у реабілітаційному центрі, у зв`язку з отриманим важким пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а отже вказані вище умови у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються довідками (свідоцтвами) військово-лікарських комісій, а також виписками та виписними епікризами із медичних карт стаціонарного хворого.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди протягом строку перебування на лікуванні в ДУ «ТМО МВС України в Харківський області» за період з 19.06.2023 до 20.08.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року по справі № 520/35081/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 по справі № 520/35081/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 09.07.2024 року