Справа № 461/8583/23
Суддя: Мироненко Л. Д.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/8583/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова, у складі головуючого судді Мироненко Л.Д.,

при секретарі судового засідання Курилюк А.І.

за участі:

представника позивача Кузнецова А.І.

представника відповідача Лубоцького Б.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в:

Позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кузнєцов А.І., звернувся в суд із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в.о. заступника начальника управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці Кравченко Т.В. № 0569/20900/23 від 13.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 2 ст. 471 МК України, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що позивач працює на посаді водія у ТОВ «Фесттранс, та був відряджений до Республіки Польща у м. Гданськ на службовому автомобілі. Повертаючись до України, під час проведення огляду в автомобілі, у позивача, без ознак приховування, було виявлено незадекларований товар, а саме взуття, який було вилучено та складено відносно останнього протокол про порушення митних правил.

В подальшому, постановою у справі про порушення митних правил № 0569/20900/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 57 024 грн.

Позивач вказує, що виявлене в ході митного огляду взуття його попросила перевезти через кордон особа, яка користується послугами перевезення. При цьому, сумарна фактурна вартість цього взуття не перевищувала еквівалент 500 євро та їх сумарна вага не перевищувала 50 кг, тому ОСОБА_1 погодився перевезти цей товар в Україну.

Зазначає, що вартість однієї пари вилученого у нього взуття становить 60 євро та підтверджується долученими до адміністративного позову квитанціями. Крім того, протокол і постанова про порушення митних правил не містить доказів, які підтверджували вину позивача, оскільки не висвітлено і не долучено жодних фотознімків чи відеозапису транспортного засобу «MERCEDES-BENZ Sprinter 318cdi» р.н. НОМЕР_1 , під час перетину митного кордону 17.05.2023pоку та в порушення ст. 505 МК України при складанні протоколу були відсутні свідки чи поняті.

ОСОБА_1 також вказує, що висновок Спеціалізованої лабораторії щодо вартості вилученого у нього товару побудований по суті на припущеннях, що виключає можливість його застосування як належного та допустимого доказу у цій справі.

Також зазначив, що постанову про порушення митних правил він не отримував та ознайомився із нею 26.09.2023 року у відділі виконавчої служби, а тому строк на оскарження зазначеної постанови не був пропущений.

Рух справи в суді.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09.10.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а сторонам роз`яснено право на подачу до суду відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень та визначено строк на їх подачу.

Ухвалою суду від 14.11.2023 року за ініціативою суду було призначено в адміністративній справі судову товарознавчу експертизу. На підставі п. 4 ч. 2 ст. 236 КАС України зупинено провадження у справі.

Ухвалою від 03.07.2024 року поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням до суду висновку експерта.

Представником позивача під час розгляду справи було долучено до матеріалів справи звіт про оцінку майна від 06.11.2023 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 , а також письмові відповіді Львівської митниці на запити представника позивача ОСОБА_3 .

Представником відповідача Львівської митниці Державної митної служби України скеровано відзив на адміністративний позов, у якому відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки митний орган діяв відповідно до вимог діючого законодавства. Зазначив, що повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Також вказав, що митним кодексом України не встановлено вимоги наявності фотографій чи відео з місця вчинення правопорушення для кваліфікації дій особи за ч.2 ст. 471 МК України.

Позиція сторін по справі.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 04.07.2024 року не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи без його участі.

Представник відповідача Львівської митниці Державної митної служби України у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0569/20900/23 від 17.05.2023 року, 17.05.2023 близько 00 год. 05 хв. у зону митного контролю митного поста «РаваРуська» Львівської митниці смугою руху «зелений коридор» в напрямку «в`їзд в Україну» прибув автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 318 CDI», р.н. НОМЕР_2 , яким у якості водія слідував гр. України ОСОБА_1 , чим заявив про відсутність товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження та вказав про наявність лише особистих речей. При здійсненні митного контролю виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було скеровано в місце поглибленого огляду транспортних засобів, де під час проведення огляду в багажному відділенні автомобіля без ознак приховування було виявлено товар, а саме: - взуття торгової марки "Loro Pianа" арт.FAE5444, без ознак використання - 4 пари; - взуття торгової марки "Loro Pianа" арт.FAE5444, без ознак використання - 2 пари. Вказані дії митним органом кваліфіковано за ч.2 ст. 471 МК України.

Постановою в.о. заступника начальника начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці Кравченка Т.В. від 13.06.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30% вартості товарів, на суму 57024,00 грн.; товар, тимчасово вилучений протоколом про порушення митних правил №0569/20900/23 від 17.05.2023 повернуто ОСОБА_1 ; стягнуто з останнього. витрати за зберігання товару на складі митниці.

Згідно висновку № -0384 від 05.06.2023 року Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України загальна вартість вилучених предметів у справі про порушення митних правил 0569/20900/23 становить 190 080,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 06.11.2023 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 (з додатками) ринкова вартість взуття торгової марки «Loro Piano» арт. FAE5444 без ознак використання 4 пари; взуття торгової марки «Loro Piano» арт. FAL5899 без ознак використання 2 пари станом на 06.11.2023 р., складає: 13 920 грн. 00 коп.

З метою усунення розбіжностей між двома взаємовиключними висновками про вартість вилученого у позивача згідно з протоколом 0569/20900/23 майна, судом було призначено по справі судову товарознавчу експертизу.

Відповідно до висновка експерта № 1189-Е від 25.06.2024 року за результатами проведення товарознавчої експертизи дійсна вартість товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил від 17.05.2023 року №0569/20900/23, станом на 17.05.2023 року (день складання протоколу), становила:186790,40 грн.

Позивач працює на посаді водія у ТОВ «Фесттранс», що підтверджується наказом № 2023/5-к від 10.03.2023р.

ТОВ «Фесттранс» займається наземними пасажирськими перевезеннями, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та витягом «Укртрансбезпеки» від 13.04.2021р. про наявність відповідної ліцензії на даний вид діяльності.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозицією ч.2 ст.471 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Згідно примітки до ст.471 МК України недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч.ч.2-4 ст.366 МК України канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 Митного кодексу України визначено, що товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 Митного кодексу України встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Частиною 4 статті 374 Митного кодексу України встановлено, що товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті (сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг), але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян. Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (частина 1 статті 257 Митного кодексу України).

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України передбачено накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним є питання вартості товарів, які переміщувалися позивачем через митний кордон України, що має значення для визначення розміру штрафу відповідно до частини другої статті 471 МК України.

Відповідач, визначаючи розмір стягнення, виходив із вартості товарів, визначених саме висновком експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № -0384 від 05.06.2023 року, згідно якого було встановлено загальну вартість товару у сумі 190 080,00 грн.

При цьому, позивач наполягав, що розмір стягнення необхідно визначити саме з урахуванням звіту про оцінку майна від 06.11.2023 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 , відповідно до якого вартість вилучених товарів становить 13920 грн.

У зв`язку з наявністю в матеріалах справи двох результатів експертного дослідження стосовно одного і того ж самого питання, проведеного різними експертами, які суперечать один одному та з метою визначення дійсної вартості не задекларованих позивачем товарів, 14.11.2023 року судом було призначено товарознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Згідно із висновком експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 25.06.2024 року, дійсна вартість вилучених у позивача товарів становила 186790,40 грн.

Оскільки вказаний висновок експертизи складено атестованим судовим експертом Львівського НДІ судових експертиз, попередженим про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, він узгоджуються з іншими доказами у справі, то суд має достатні підстави вважати саме зазначений висновок об`єктивним та таким, який підтверджує дійсну вартість вилучених у ОСОБА_1 товарів.

Відповідно до частини другої статті 357 МК України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно з частинами першою, другою статті 515 МК України експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Відповідно до пункту 3 Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби №18 від 23.10.2019, у редакції наказу від 12.11.2019 №29 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.

Повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, визначено вказаним Положенням, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ ( далі - Закон № 2658-ІІІ).

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 515 МК України висновок експерта не є обов`язковим для посадової особи органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.

У такому випадку митна вартість ввезеного товару може бути підтверджена відповідно до положень статті 53 МК України, зокрема, рахунком-фактурою (інвойсом) або рахунком-проформою (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); за наявності - іншими платіжними та/або бухгалтерськими документами, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару..

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 286 КАС України, що узгоджується з приписами пункту 4 частини першої статті 293 КУпАП України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У постанові від 31.01.2018 в справі №660/575/16-а та від 12.05.2020 в справі №490/236/16-а Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого суд, розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, наділений повноваженнями, зокрема, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що дійсна вартість товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил від 17.05.2023 року №0569/20900/23, станом на 17.05.2023 року (день складання протоколу), становила:186790,40 грн, і саме виходячи із вказаної вартості слід визначити розмір стягнення, яке покладається на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України,

Оскільки, вартість товару, яка визначена за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, призначеної судом, відрізняється від вартості товару, яка була визначена результатами проведених сторонами експертиз, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково та вважає, що необхідно змінити захід стягнення накладеного на позивача.

Керуючись ст.ст.6, 9, 72-77, 241-246, 286, 295, 297 КАС України, суд-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування постанови у справі про порушення митних правил, - задовольнити частково.

Змінити захід стягнення накладеного на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, постановою в.о. заступника начальника - начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці ОСОБА_4 від 13.06.2023 року із штрафу в розмірі 30 відсотків вартості товарів, що становить 57024 грн. 00 коп., на штраф в розмірі 30 відсотків вартості товарів, що становить 56037 (п`ятдесят шість тисяч тридцять сім) грн. 12 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 08 липня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Львівська митниця Державної митної служби України (адреса: 79008, м.Львів, вул. Костюшка, 1, код ЄДРПОУ: 33462197)

Головуючий суддя Л.Д. Мироненко