Справа № 338/865/24
Суддя: Куценко О. О.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/865/24

10 липня 2024 року селище Богородчани

Богородчанськмй районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О.О., секретаря судового засідання Двібородчин І.В. за участю: позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

20 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить визнати нечинною та скасувати постанову від 10 березня 2024 року серії ЕНА №1630262 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1630262, винесену інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Доловац Я.Я. від 10 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, УПП в Івано-Франківській області ДПП оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2024 року апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції задовольнити, рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2024 року у справі №338/405/24 - скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки у цій справі позов заявлено до неналежного відповідача, а тому, з врахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції повноважень замінити відповідача, підстави для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача відсутні, при цьому роз`яснено позивачу, що вказані обставини не позбавляють його можливості з метою захисту своїх прав звернутися з позовом до суду до належного відповідача - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції.

21 червня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся в суд із позовом Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Просив поновити строк на оскарження постанови, визнати нечинною та скасувати постанову від 10 березня 2024 року серії ЕНА №1630262 про накладення на нього адміністративного стягнення, за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що 10 березня 2024 року близько 12 год.25 хв. разом з дружиною на автомобілі AUDI, р.н.з. НОМЕР_1 , який належить дружині, рухались селом Старуня Богородчанської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області де мав відбутись урочистий захід із відкриття стели загиблому воїну ОСОБА_3 , який доводиться рідним братом дружини. Під час руху на узбіччі дороги стояв патрульний автомобіль та два інші транспортні засоби, ймовірно зупинені працівниками поліції, які розташовувались поруч. Проїжджаючи повз них, поліцейський подав вимогу про зупинку і вони зупинились проїхавши трохи далі, аби мати можливість з`їхати на узбіччя. Щоб пояснити працівникам поліції обставини ситуації, зокрема те, що вони поспішають на громадську панахиду і участь дружини є важливою, він вийшов з автомобіля і відразу підійшов до працівника поліції, який зупиняв авто і став пояснювати ситуацію. Відразу за ним підійшла і дружина. На це працівник поліції сказав дружині, що вона може продовжувати рух, а від нього зажадав залишитись на місці. Не маючи часу на суперечки, аби не зірвати урочистий захід, він погодився залишитись, а дружина на автомобілі поїхала до місця проведення урочистості. На вимогу поліцейського він пройшов з ним до патрульного автомобіля де інспектор попросив надати посвідчення водія і документи на транспортний засіб. Він пояснив, що всі документи залишились в автомобілі, а також його телефон. При цьому пояснив, що не керував автомобілем, а лише вийшов з авто аби пояснити ситуацію. Однак інспектор вважав інакше і за відсутності документів запропонував поїхати у відділення поліції для встановлення його особи та оформлення адміністративних матеріалів. Ще 47 хвилин після цього інспектор проводив спілкування зі своєю напарницею, а лише тоді направились у Богородчанське відділення поліції, де було встановлено його особу. У відділенні поліції інспектором ОСОБА_2 , яка попередньо не спілкувалась з ним під час зупинки транспортного засобу і не знала про обставини, що стали причиною зупинки, склала стосовно нього постанову, у якій зазначила, що він керував транспортним засобом і на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. Його пояснення були проігноровані, будь-яких доказів, які би їх спростовували йому не було наведено. Тому з прийнятим відповідачем рішенням не погодився, вважає його таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а оскаржувану постанову просив скасувати, посилаючись при цьому на ст.7, 268, 280 КУпАП.

В судовому засіданні відповідач доводи позову підтримав у повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку за допомогою засобів електронного суду. 08 липня 2024 року на адресу суду надав відзив на позов у якому просив відмовити у задоволені позову, розгляд справи проводити за відсутності сторони відповідача. До відзиву надав письмові докази на обгрунтування заперечень проти позову та оптичний диск із фіксацією правопорушення.

Вислухавши позивача дослідивши матеріали справи суд доходить до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В той же час, частиною третьою статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

В той же час, частиною другою статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Однак, враховуючи, що позивач оскаржував постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності в судовому порядку, звернувшись з відповідним позовом, ще 20 березня 2024 року, тобто у межах строків передбачених ст. 286 КАС України, однак в подальшому був вимушений повторно звернутись із аналогічним позовом, оскільки позов був пред`явлений до неналежного відповідача, та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає причини пропуску строку звернення до суду поважними та вважає за необхідне поновити позивачу строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Згідно з постановою інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Доловац Ярославни Ярославівни серії ЕНА №1630262 від 10 березня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.126 КУпАП за те, що 10 березня 2024 року о 12 год.26 хв. в с.Старуня (дорога Н09 281 км.) керував транспортним засобом та не пред`явив посвідчення водія на вимогу, чим порушив п.2.4 а ПДР, а також не пред`явив реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Даючи оцінку доказам, які містяться у матеріалах справи, суд вважає, що обґрунтованість винесеної постанови відповідачем не доведена.

Суд звертає увагу на те, що у п.7 постанови у графі «до постанови додаються:» зазначено про наявність відеозапису із бодікамер 471530, 474100, 474347 та відео з приладу TruCAM, однак з наданих відповідачем до відзиву відеозаписів та письмових доказів, досліджених у судовому засіданні вбачається, що на них був з зафіксований рух іншого автомобіля, а саме автомобіля AUDI, р.н.з. НОМЕР_2 , а не автомобіля який належить дружині позивача, а саме: автомобілі AUDI, р.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, відповідачем не надано доказів на спростування позиції позивача, що 10 березня 2024 року близько 12 год.25 хв. автомобілем AUDI, р.н.з. НОМЕР_1 , у селі Старуня Богородчанської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керував не він, а інша особа.

З огляду на наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 7 КУпАП закріплено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки не надано доказів, що 10 березня 2024 року близько 12 год.25 хв., саме позивач керував автомобілем AUDI, р.н.з. НОМЕР_1 , у селі Старуня Богородчанської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з цим судом встановлено, що позивач документ про сплату судового збору або документ, який підтверджує підстави звільнення позивача від сплати судового збору суду не надав.

Відповідно до статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед категорій осіб, у яких наявні пільги щодо сплати судового збору, відсутня категорія позивачів, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б сплату судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви щодо накладення адміністративного стягнення судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення до суду з даним позовом становить 605,60 грн., який підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Богородч./22030101, рахунок отримувача - UA0009618, код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходівбюджету - 22030101, призначення платежу:*; 101.

Таким чином на користь держави підлягають стягненню, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 241,243-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою та поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1630262, винесену інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Доловац Я.Я. від 10 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь держави за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Богородч./22030101, рахунок отримувача - UA0009618, код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходівбюджету - 22030101, призначення платежу:*; 101; - судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складено 10 липня 2024 року.

Суддя