Справа № 160/30016/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
установив:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у призначення йому пенсії по інвалідності;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровської області призначити йому пенсію по інвалідності з 22.06.2023 р.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, особою з інвалідністю другої групи внаслідок війни. Позивач звернувся із заявою до відповідача про призначення пенсії по інвалідності. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності згідно Закону №1058-VI у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу визначеного ст. 32 Закону №1058-VI. Вважаючи відмову протиправною позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, визначених в ухвалі суду, а саме: надати уточнену редакцію позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи, в якій уточнити позовні вимоги.
На виконання ухвали суду від 08.12.2023 р., позивач 08.12.2023 р. надав уточнену редакцію позовної заяви, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровської області призначити йому пенсію по інвалідності з 22.06.2023 р.
18 січня 2024 року від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у позивач на дату звернення відсутній необхідний страховий стаж, передбачений статтею 32 Закону № 1058-ІV. Статтею 32 Закону № 1058-ІV передбачено, що особи, яким установлено II група інвалідності, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією 5 років (віком від 32 років до досягнення особою 33 років включно).
- всі документи, які стали підставою винесення оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 29.03.2022р. №34, ОСОБА_1 посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.
09 вересня 2022 року солдат ОСОБА_1 , отримав поранення на околиці с. Володимирівка Донецької області за обставин згідно з наказом №236 від 10 вересня 2022 року безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини в районі виконання завдань за призначенням.
Відповідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ №188405 позивачу встановлено другу групу інвалідності з 22 червня 2023 року на строк до 01 липня 2024року, з вказівкою, що причина інвалідності пов??язана із захистом Батьківщини.
25 вересня 2023 року позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії по інвалідності.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 30 від 02.10.2023 р. позивачу, відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності згідно Закону №1058-VI у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу визначеного ст. 32 Закону №1058-VI (5 років).

Вважаючи відмову у призначенні пенсії по інвалідності протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI.

Стаття 9 закону №1058-VI передбачає, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частина перша статті 30 закону №1058-VI передбачає, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

У свою чергу статтею 32 Закону №1058-VI передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 32 років до досягнення особою 33 років включно - 5 років.

Саме через недостатність стажу, передбаченого зазначеною нормою закону №1058-VI, відповідач оскаржуваним рішенням відмовив у призначенні пенсії по інвалідності згідно із законом закону №1058-VI.

Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви позивач зазначає про пенсію по інвалідності за іншим законом, а саме Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Так, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 1 закону 2262 передбачено, що військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Розділ 3 вказаного закону присвячений питання пенсій по інвалідності та, зокрема, визначає умови призначення пенсій по інвалідності (стаття 18) , а саме пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Отже, пенсія по інвалідності передбачена, як законом №1058-VI, так і законом № 2262-ХІІ.

При цьому, як встановив суд, розглядаючи заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності відповідач керувався Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зі змісту заяви про призначення пенсії по інвалідності, яку 25.09.2023 року позивач подав до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не вбачається, що вона стосується пенсії по інвалідності саме за Законом №1058-VI.

Відтак, той факт, що відповідач керувався саме Законом №1058-VI та на підставі його норм відмовив у призначенні пенсії за інвалідністю є неправомірним, оскільки відсутні докази, що саме за цим законом просив пенсію заявник.

Таким чином, отримавши заяву про призначення пенсії по інвалідності, орган ПФУ повинен переконатись, за яким саме законом особа просить призначити пенсію, оскільки умови за різними законами відрізняються.

Наведене свідчить про неправомірність відмови у призначенні позивачу пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про можливість визнати протиправним та скасувати рішення у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 30 від 02.10.2023 р. про відмову у призначенні пенсії по інвалідності.

Оскільки відповідач у спірних правовідносинах не здійснював перевірку поданих заявником документів на відповідність Закону 2262 та не встановлював на підставі цих документів наявність права на пенсію по інвалідності згідно з Законом 2262, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення пенсії по інвалідності.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов належить задовольнити частково та прийняти рішення про інший спосіб захисту прав позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, а саме зобов?язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2023 про призначення пенсії по інвалідності.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з викладених підстав.

При повторному розгляді заяви відповідачем мають бути враховані висновки суду, викладені у цьому рішенні.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02 жовтня 2023 року № 30 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.09.2023 про призначення пенсії по інвалідності.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко