Справа № 460/4606/24
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2024 року м. Рівне №460/4606/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови в прийнятті митної декларації,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204000/2024/000006/2 від 23.01.2024; 2) визнати протиправною та скасувати картку відмови Рівненської митниці у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2024/000009. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач згідно з п. 1.2 Контракту № CNUA010-023 від 09.08.2023 експортує в китайської компанії Taizhou Kindeal Paper Co., Ltd. вироби з негофрованого просоченого шаром пластмаси паперу, розрізаного за певною формою та розмірами (використовуються для виробництва паперових стаканчиків). У комерційному інвойсі А230725UA від 19.10.2023 сторонами погоджено поставку товару на загальну суму 64362,32 доларів США. Доставка товару з порту Нінгбо (Китай) до порту Гданськ (Польща) здійснювалася морським транспортом. З порту Гданськ (Польща) до міста Рівне (Україна) доставка товару здійснювалася залізничним транспортом. Загальна вартість витрат на перевезення товару з порту Нінгбо (Китай) до кордону України становить 2700 доларів США (101322,36 грн). З метою митного оформлення ввезеного товару до Рівненської митниці подано митну декларацію № 24UA34U1. Для визначення митної вартості товару обрано перший метод - за ціною контракту. Загальна митна вартість ввезеного товару становила 2735684,10грн. Рівненська митниця не погодилась із заявленою декларантом митною вартістю товарів та 23.01.2024 прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2024/000006/2, відповідно до якого визначену декларантом митну вартість товару у розмірі 64362,32 доларів США скориговано за 6 (резервним) методом. Митний орган визначив митну вартість товару у розмірі 87756 доларів США. Коригування митної вартості товару зумовило донарахування позивачу митних платежів з податку на додану вартість на суму 111128,82грн. Позивач вважає протиправним рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2024/000006/2 від 23.01.2024, оскільки заявлена митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору. Позовну заяву просив задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на позов в якому заперечує проти позовних вимог. Такі заперечення обґрунтовує тим, що подані позивачем до митного оформлення товару документи містили розбіжності та митний орган володів інформацією щодо іншого цінового рівня товарів. Вказане було безумовною підставою для витребування у декларанта додаткових документів, які надані у повному обсязі не були. Відповідач вказує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної, зокрема в постановах від 14.07.2020 у справі № 809/1557/17, від 10.06.2020 у справі № 1.380.2019.004752, від 28.09.2020 у справі № 520/2133/19, від 10.04.2020 у справі № 822/2806/15, наявність розбіжностей в документах, що підтверджують митну вартість є підставою для витребування додаткових документів та у разі їх ненадання - коригування митним органом митної вартості. Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Відповідач стверджує, що митну вартість імпортованих товарів було визначено на підставі раніше визначеної митницею митної вартості. Тому, відповідач доводить, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Позовна заява надійшла до суду 01.05.2024.

Ухвалою суду від 02.05.2024 позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 15.05.2024 продовжений процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 12.06.2024 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні.

28.06.2024 представником позивача адвокатом Дяденчуком А.І. подано заяву про стягнення витрат по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 10000грн.

Станом на час розгляду даної справи, заперечення відповідача на заяву про стягнення витрат по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 10000грн чи заяви про зменшення таких витрат, до суду не надходили.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

09.08.2023 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та китайською компанією Taizhou Kindeal Paper Co., Ltd. укладено Контракт №CNUA010-023 (далі Контракт) на поставку виробів з негофрованого просоченого шаром пластмаси паперу, розрізаного за певною формою та розмірами (використовуються для виробництва паперових стаканчиків).

Кількість товару, що постачається, визначається в інвойсі (п. 2.1. Контракту). Згідно п. 2.2. Контракту якість товару, що поставляється за цим Контрактом, має відповідати загально визнаним нормам.

Відповідно до п. 3.1. Контракту територія для поставок товару за Контрактом Україна. Пунктами 3.2.-3.3. Контракту передбачено, що ФОП ОСОБА_1 виступає вантажоодержувачем, кожне окреме замовлення супроводжується окремим інвойсом, який дійсний тільки для однієї поставки.

У п. 4.1.- 4.4 Контракту визначено, що ціна товару узгоджена сторонами і вказана в інвойсі, ціна товару в інвойсі наводиться на умовах FOB CHINA NINGBO, згідно Incoterms 2020, валюта контакту долар США, загальна сума контракту 100 000 доларів США, в ціну товару входить вартість упаковки, маркування і витрати на тару, доставка до порту погрузки, завантаження контейнера на судно.

У розділі 5 Контракту сторони передбачили порядок оплати. Відповідно до п. 5.1. оплата за поставлений товар здійснюється банківським переказом повної вартості товару після поставки в України по протязі 60 днів. Всі банківські витрати, пов`язані з переказом коштів (включаючи витрати іноземних банків-кореспондентів при поверненні), несе покупець.

У комерційному інвойсі А230725UA від 19.10.2023 (Контракт № СNUA010-23) сторони погодили поставку виробів з негофрованого просоченого шаром пластмаси паперу для виготовлення одноразових стаканчиків: вироби з негофрованого просоченого шаром пластмаси паперу для виготовлення одноразових стаканчиків об`ємом 110 мл, густиною паперу 150 г/м2, густиною пластмаси 15 г/м2 вагою 7144кг та вартістю 7894,12 доларів США; виробів з негофрованого просоченого шаром пластмаси паперу для виготовлення одноразових стаканчиків об`ємом 180 мл, густиною паперу 190 г/м2, густиною пластмаси 15 г/м2 вагою 5567кг та вартістю 6318,55 доларів США; виробів з негофрованого просоченого шаром пластмаси паперу для виготовлення одноразових стаканчиків об`ємом 250 мл, густиною паперу 190 г/м2, густиною пластмаси 15 г/м2 вагою 5118кг та вартістю 5527,44 доларів США; виробів з негофрованого просоченого шаром пластмаси паперу для виготовлення одноразових стаканчиків об`ємом 340мл, густиною паперу 200 г/м2, густиною пластмаси 15 г/м2 вагою 5841кг та вартістю 6249,87 доларів США; виробів з негофрованого просоченого шаром пластмаси паперу для виготовлення одноразових стаканчиків об`ємом 170мл, густиною паперу 160 г/м2, густиною пластмаси 15 г/м2 вагою 2217кг та вартістю 2217,00 доларів США; виробів з негофрованого просоченого шаром пластмаси паперу для виготовлення одноразових стаканчиків об`ємом 180мл, густиною паперу 180 г/м2, густиною пластмаси 15 г/м2 вагою 15030кг та вартістю 15030 доларів США; виробів з негофрованого просоченого шаром пластмаси паперу для виготовлення одноразових стаканчиків об`ємом 190мл, густиною паперу 150 г/м2, густиною пластмаси 15 г/м2 вагою 8412кг та вартістю 8243,76 доларів США; виробів з негофрованого просоченого шаром пластмаси паперу для виготовлення одноразових стаканчиків об`ємом 200мл, густиною паперу 150 г/м2, густиною пластмаси 15 г/м2 вагою 12471кг та вартістю 12221,58 доларів США. Загальна вартість товару 64 362,32 доларів США, загальна вага товару (брутто) складає 62660 кг.

Доставка товару з порту Нінгбо (Китай) до порту Гданськ (Польща) здійснювалася морським транспортом. Організація міжнародного морського фрахту зовнішньоторговельних вантажів здійснювалася відповідно до Договору фрахтового обслуговування № 3109-23 від 30.09.2023, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та Компанією Shenzhen Jiefeng Global Logistics Co., Ltd.

Позивачем сформовано заявку № 1 від 15.10.2023 на організацію міжнародного морського фрахту, у якій наведено наступну інформацію: вид транспорту: морським транспортом; кількість та тип контейнерів: 3 контейнери 40 фут; комплекс робіт: доставка морським транспортом Ningbo (CN) Gdansk (Pl); відправник та пункт відправлення: Tazhou Kindeal Paper Co., Ltd. Qingtantou Village YanJiang Town Linhai City Taizhou Zhejiang China; отримувач та пункт призначення: для Джумиги Олександра, АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ; місце митного оформлення: Україна; назва вантажу: паперові вироби; умови поставки вантажу відповідно до Incoterms: FOB NINGBO (CN); вартість послуг: 900 доларів США за один контейнер.

Здійснення морського перевезення підтверджується коносаментом SZJF23100010 від 24.10.2023, у якому наявні відомості про вантажовідправника Компанію Shenzhen Jiefeng Global Logistics Co., Ltd.; вантажотримувача ФОП ОСОБА_2 ; місце відправлення Нінгбо (Китай); місце отримання Гданськ (Польща); товар паперові вироби, три контейнери; вага 62660кг.

Вартість міжнародного морського фрахту зовнішньоторговельних вантажів становить 2700 доларів США, що підтверджується рахунком Компанії Shenzhen Jiefeng Global Logistics Co., Ltd. для ФОП ОСОБА_1 (debit note). У зазначеному рахунку наявне посилання на коносамент SZJF23100010 від 24.10.2023 та контейнери MRKU0245100, MRKU0306036, MRKU0973050.

Позивачем оплачена вартість організації міжнародного морського фрахту в розмірі 2700 доларів США, на підтвердження чого надано платіжні інструкцію № Р014 від 19.12.2023. У призначенні платежу вказано: 011, Shenzhen Jiefeng Global Logistics Co., Ltd D226, Build. A1, 1983 Creative Town, 29, Nanwan Str., Longgang Distr.Cn, оплата за організацію міжнародного перевезення відповідно до рахунку SZJF23100010 від 24.10.2023 відповідно до Контракту 3109-23D.

З порту Гданськ (Польща) до міста Рівне (Україна) поставка товару здійснювалася відповідно до Договору № ТЕО/19112023 транспортно-експедиторського обслуговування від 19.11.2023, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лукро».

Позивачем сформовано заявку № 1 від 19.11.2023 на організацію транспортно-експедиторських послуг, якою передбачено: вид транспорту: 3х40HC (три контейнери 40 фут) MRKU0245100, MRKU0306036, MRKU0973050, лінійний коносамент 273653529, домашній коносамент SZJF23100010; комплекс робіт: ПРР, оформлення в порту, оформлення транзитної декларації, доставка потягом до смт Клевань; відправник та пункт відправлення: Taizhou Kindeal Paper Co., Ltd., Ningbo; отримувач та пункт призначення: ФОП ОСОБА_1 ; місце митного оформлення: зона митного оформлення № 4 м/п Рівне Рівненської митниці, (Рівненська область, смт Клевань, вул. Робітнича, 2); назва вантажу: paper items; вартість послуг: еквівалент 2400 доларів США за 40 фут контейнер, оплата здійснюється в національній валюті Україні - гривні відповідно до курсу НБУ на момент виставлення рахунку; особливі вимоги (примітки): у вартість послуг не включено і оплачується Клієнтом додатково: - витрати, пов`язані з заходами контролю, що вживаються контролюючими органами (оглядом, рентгеном, зважуванням тощо); - додаткове зберігання в порту, на складі, демерендж/детеншн (понаднормове використання контейнерного обладнання).

У рахунку на оплату № 1267 від 05.12.2023 ТОВ «Лукро» зазначило про надання наступних послуг: відшкодування витрат з навантажувально-розвантажувальних послуг за межами митної території України 32884,50грн.; відшкодування витрат митного оформлення за межами митної території України 9317,28грн.; відшкодування витрат за міжнародне залізничне перевезення за межами митної території України 177028,05грн.; відшкодування витрат за міжнародне залізничне перевезення на митній території України 31240,23грн.; експедирування вантажів на території України 12605,70грн. Всього 263075,76грн. (в тому числі ПДВ 2100,95грн.).

ТОВ «Лукро» складено Акт надання послуг № 99 від 17.01.2024, яким підтверджено загальну вартість робіт (послуг) на суму 263075,76грн. (в тому числі ПДВ 2100,95грн.). Акт надання послуг № 99 від 17.01.2024 підписано ФОП Джумигою О.Ю. та директором ТОВ «Лукро» Ткачіком С.В.

Вартість наданих ТОВ «Лукро» послуг повністю сплачено позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією № 1 від 12.01.2024 на суму 263075,76грн.

Відповідно до довідки про транспортні витрати за вих. № 04-05122023 від 05.12.2023 витрати з доставки вантажу «паперові вироби», який прибув у контейнерах MRKU0245100, MRKU0306036, MRKU0973050 за коносаментом 273653529 (SZJF23100010) з порту Гданськ (Польща) до кордону України, склали 219229,83грн. Страхування вантажу не проводилось.

Всього вартість транспортування товару з порту Нінгбо (Китай) до кордону України становить 320552,19грн (2700,00 доларів США (101322,36грн) + 5841,95 доларів США (219229,83грн).

З метою митного оформлення товару та вільного його випуску в обіг на території України позивачем, через уповноважену особу, до митного органу було подано митну декларацію № 24UA34U1.

Митну вартість цього товару заявлено в загальному розмірі: 2735684,10грн. (72899,48 доларів США), з яких 64362,32 доларів США (ціна товару), 2700 USD (вартість організації морського перевезення) та 5841,95 доларів США (вартість транспортування до кордону України).

Для визначення митної вартості товару обрано перший метод за ціною контракту.

Позивачем для підтвердження митної вартості товару та її складових надано наступні документи (графа 44 митної декларації № 24UA34U1): контракт № CNUA010-23 від 09.08.2023, пакувальний лист А230725UA від 19.10.2023, комерційний інвойс А230725UA від 19.10.2023, договір № ТЕО/19112023 транспортно-експедиторського обслуговування від 19.11.2023, заявка № 1 від 19.11.2023 на організацію транспортно-експедиторських послуг рахунок на оплату № 1267 від 05.12.2023, акт надання послуг № 99 від 17.01.2023, платіжна інструкція № 1 від 12.01.2024 довідка про транспортні витрати № 04-05122023 від 05.12.2023 договір фрахтового обслуговування № 3109-23 від 30.09.2023, заявка № 1 від 15.10.2023 на організацію міжнародного морського фрахту коносамент SZJF23100010 від 24.10.2023, китайська експортна митна декларація, рахунок на оплату організацію морського перевезення платіжна інструкція № Р014 від 19.12.2023, польська експортна митна декларація MRN 23PL322080NS6CY3S8 (контейнер MRKU0973050), польська експортна митна декларація MRN 23PL322080NS6DB3F7 (контейнер MRKU0306036), польська експортна митна декларація MRN 23PL322080NS6DAZ56 (контейнер MRKU0245100), дублікат накладної № 00722 та відомості контейнерів акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 19.01.2024.

За результатами розгляду декларації митний орган надіслав декларанту електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товарів 585f9888-b42a-46f4-adc3-f2d32e95c479.

На електронне повідомлення митниці декларантом надано відповідь № 23/01/2024 від 23.01.2024.

За наслідками розгляду поданих документів, Рівненською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2024/000009 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2024/000006/2 від 23.01.2024, яким здійснено коригування митної вартості товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості товарів.

Не погодившись із вказаними рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 (далі МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини перша, друга статті 51 МК України).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина перша, друга статті 52 МК України).

Відповідно до частин восьмої одинадцятої статті 52 МК України, у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи (частина третя статті 53 МК України).

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи (частина четверта статті 53 МК України).

Тобто, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:

(1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

(2) у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

У першому випадку вимагається надання документів згідно переліку: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У другому випадку: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості/

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає Митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Щодо коригування митної вартості товару згідно із рішенням про коригування митної вартості товарів № UA204000/2024/000006/2 від 23.01.2024.

Як вбачається із вказаного рішення:

І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р.;

2) подані до митного оформлення документи містять неточності:

- в листі від 05.12.2023 № 04-05122023 зазначений коносамент 273653529 (SZJF23100010), який не кореспондується з номером поданого до митного оформлення коносамента.

- в додатково наданих до митного оформлення MRN № 23PL322080NS6CY3S8, № 23PL322080NS6DAZ56, № PL322080NS6DB3F7 зазначений коносамент № 273653529, який до митного оформлення не надано.

- в рахунку на оплату від 05.12.2023 № 1267 зазначені лише витрати на експедирування вантажів на території України, які не включені до числового значення митної вартості товару. Разом з цим, відомостей про вартість понесених витрат з експедирування вантажів за межами митної території України не надано. Відповідно до статті 1 Закону України від 01.04.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» (далі Закон № 1955-IV), експедитор (транспортний експедитор) суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Положеннями статті 9 Закону №1955-IV передбачено істотні умови договору транспортного експедирування, а саме відомості про сторони договору, одним із яких є «розмір плати експедитору», а також у статті 9 зазначено, що платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, собівартість перевезень це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. У підпункті 8 пункту 29 зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень, зокрема оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частиною загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань митної справи є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів. Вказане вище однозначно свідчить про не включення до митного оформлення усіх належних складових митної вартості товарів, зокрема відомостей про додатково понесені витрати з транспортування за межами митної території України.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом, за митною декларацією від 02.01.2024 № 24UA39U4 1,42 USD/кг.

ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість товарів не може бути визнана митницею, оскільки подані до митного оформлення документи однозначно свідчать про не включення до митної вартості товарів усіх належних складових відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (статі 59 - 61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість товару визначено на підставі цінової інформації про вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями від 02.01.2024 № 24UA39U4 1,42 USD/кг.

Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 87756 доларів США, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 3293 201,86грн. (1,42 USD/кг*61800*37,5268 грн/USD).

Розглянувши вказані відповідачем підстави для коригування митної вартості вказаного товару, в сукупності із наявними доказами в матеріалах справи, суд вважає, що доводи відповідача, викладені в рішенні про коригування митної вартості товару, є безпідставними, зважаючи на те, що позивачем надано усі документи, необхідні для визначення митної вартості товару згідно вимог Митного кодексу України.

Щодо посилання відповідача на те, що в листі від 05.12.2023 № 04-05122023 зазначений коносамент 273653529 (SZJF23100010), який не кореспондується з номером поданого до митного оформлення коносамента, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у листі від 05.12.2023 № 04-05122023 (довідка про транспортні витрати) зазначено, що витрати з доставки вантажу «паперові вироби», який прибув у контейнерах MRKU0245100, MRKU0306036, MRKU0973050 за коносаментом 273653529 (SZJF23100010) з порту Гданськ (Польща) до кордону України склали 219299,83грн. Страхування вантажу не проводилось.

Лист від 05.12.2023 № 04-05122023 (довідку про транспортні витрати) підписано менеджером з логістики ТОВ «Лукро» ОСОБА_3 та скріплено печаткою Товариства.

Матеріалами справи підтверджується, що морське перевезення товару здійснювалося на підставі коносаменту SZJF23100010 від 24.10.2023, у якому наявні наступні відомості: вантажовідправник Компанія Shenzhen Jiefeng Global Logistics Co., Ltd.; вантажоотримувач ФОП ОСОБА_2 ; місце відправлення Нінгбо (Китай); місце отримання Гданськ (Польща); товар паперові вироби, контейнери MRKU0245100, MRKU0306036, MRKU0973050; вага 62660кг.

Зазначений коносамент SZJF23100010 від 24.10.2023 було подано до митного оформлення, що вбачається з графи 44 митної декларації № 24UA34U1 під кодом 0705.

Суд вказує, що при оформлені морського перевезення вантажу, згідно сталої морської практики, оформлюється одночасно два типи коносаментів: лінійний коносамент (Master bill of loading) та домашній коносамент (House bill of loading). Лінійний коносамент видається морським перевізником і підписується представником судноплавної компанії та передається експедитору. Лінійний коносамент підтверджує перевезення певного вантажомісця судноплавною лінією перевізником) на судні (згідно ваги вантажу, типу контейнеру та інше) для перевезення до конкретного порту.

Домашній коносамент видається вже безпосередньо експедитором зі вказівкою даних про фактичних відправника та отримувача вантажу. В даному випадку, експедитором був виданий домашній коносамент SZJF23100010 від 24.10.2023. Такий коносамент було подано до митного оформлення.

Судом перевірено, що інформація про товар в коносаменті SZJF23100010 від 24.10.2023 повністю співпадає з відомостями про товар в товаросупровідних документах, які надавались до митного оформлення.

Разом з тим, коносамент сам по собі не є документом, що підтверджує складові митної вартості товару, що перевозиться на морському судні, він не містить у собі відомостей про ціну товару та обов`язковість його подання при митному оформленні не передбачена ч. 2 ст. 53 МК України.

За наведеного, суд вважає, що описане відповідачем зауваження жодним чином не стосуються неможливості визнання задекларованої митної вартості та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості.

Аналізуючи доводи митного органу про те, що в додатково наданих до митного оформлення MRN № 23PL322080NS6CY3S8, № 23PL322080NS6DAZ56, № PL322080NS6DB3F7 зазначений коносамент № 273653529, який до митного оформлення не надано, суд вказує таке.

Як уже встановлено судом, морське перевезення товару за даною поставкою здійснювалося на підставі коносаменту SZJF23100010 від 24.10.2023, у якому наявні наступні відомості: вантажовідправник Компанія Shenzhen Jiefeng Global Logistics Co., Ltd.; вантажоотримувач ФОП ОСОБА_2 ; місце відправлення Нінгбо (Китай); місце отримання Гданськ (Польща); товар паперові вироби, контейнери MRKU0245100, MRKU0306036, MRKU0973050; вага 62660кг.

Коносамент SZJF23100010 від 24.10.2023 було подано до митного оформлення, що вбачається з графи 44 митної декларації № 24UA34U1 під кодом 0705.

Подані до митного оформлення експортні митні декларації MRN № 23PL322080NS6CY3S8, № 23PL322080NS6DAZ56, № PL322080NS6DB3F7 містять інформацію щодо контейнерів, в яких здійснювалося перевезення товару, а саме: MRN № 23PL322080NS6CY3S8 - MRKU0973050; MRN № 23PL322080NS6DAZ56 - MRKU0245100; MRN № PL322080NS6DB3F7 - MRKU0306036.

Відомості про ці контейнери наявні в коносаменті SZJF23100010 від 24.10.2023.

Отже, є можливість ідентифікувати митні декларації країни відправлення MRN № 23PL322080NS6CY3S8, № 23PL322080NS6DAZ56, № PL322080NS6DB3F7 з коносаментом SZJF23100010 від 24.10.2023 та відповідно з партією товару, що оцінюється.

Суд зазначає, що наявність в експортних митних деклараціях MRN № 23PL322080NS6CY3S8, № 23PL322080NS6DAZ56, № PL322080NS6DB3F7 посилання на лінійний коносамент 273653529 не впливає на числові значення складових митної вартості.

Крім того, митна декларація країни відправлення не передбачена частиною 2 ст. 53 Митного кодексу України, як документ, що підтверджує митну вартість.

Щодо доводів відповідача про те, що в рахунку на оплату від 05.12.2023 № 1267 зазначені лише витрати на експедирування вантажів на території України, які не включені до числового значення митної вартості товару, разом з цим, відомостей про вартість понесених витрат з експедирування вантажів за межами митної території України не надано, суд вказує таке.

Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, зокрема, витрати на транспортування після ввезення.

Судом встановлено, що вартість понесених позивачем витрат на транспортування товару за межами території України підтверджується наданими до митного оформлення документами.

Вартість міжнародного морського фрахту зовнішньоторговельних вантажів становить 2700 доларів США, що вбачається з рахунку Компанії Shenzhen Jiefeng Global Logistics Co., Ltd. для ФОП ОСОБА_1 . Позивачем сплачено вартість організації міжнародного морського фрахту в розмірі 2700 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією № Р014 від 19.12.2023.

З порту Гданськ (Польща) до міста Рівне (Україна) поставка товару здійснювалася відповідно до Договору № ТЕО/19112023 транспортно-експедиторського обслуговування від 19.11.2023, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лукро».

Позивачем сформовано заявку № 1 від 19.11.2023 на організацію транспортно-експедиторських послуг, якою передбачено: вид транспорту: 3х40HC (три контейнери 40 фут) MRKU0245100, MRKU0306036, MRKU0973050, лінійний коносамент 273653529, домашній коносамент SZJF23100010; комплекс робіт: ПРР, оформлення в порту, оформлення транзитної декларації, доставка потягом до смт Клевань; відправник та пункт відправлення: Taizhou Kindeal Paper Co., Ltd., Ningbo; отримувач та пункт призначення: ФОП ОСОБА_1 ; місце митного оформлення: зона митного оформлення № 4 м/п Рівне Рівненської митниці, (Рівненська область, смт Клевань, вул. Робітнича, 2); назва вантажу: paper items; вартість послуг: еквівалент 2400 доларів США за 40 фут контейнер, оплата здійснюється в національній валюті Україні - гривні відповідно до курсу НБУ на момент виставлення рахунку; особливі вимоги (примітки): у вартість послуг не включено і оплачується Клієнтом додатково: - витрати, пов`язані з заходами контролю, що вживаються контролюючими органами (оглядом, рентгеном, зважуванням тощо); - додаткове зберігання в порту, на складі, демерендж/детеншн (понаднормове використання контейнерного обладнання).

У рахунку на оплату № 1267 від 05.12.2023 ТОВ «Лукро» зазначило про надання наступних послуг: відшкодування витрат з навантажувально-розвантажувальних послуг за межами митної території України 32884,50грн.; відшкодування витрат митного оформлення за межами митної території України 9317,28грн.; відшкодування витрат за міжнародне залізничне перевезення за межами митної території України 177028,05грн.; відшкодування витрат за міжнародне залізничне перевезення на митній території України 31240,23грн.; експедування вантажів на території України 12605,70грн. Всього 263075,76грн. (в тому числі ПДВ 2100,95грн.).

Рахунок на оплату № 1267 від 05.12.2023 сформовано ТОВ «Лукро», відповідно останнім зазначено вартість всіх послуг, пов`язаних з транспортуванням товару.

ТОВ «Лукро» складено Акт надання послуг № 99 від 17.01.2024, яким підтверджено загальну вартість робіт (послуг) на суму 263075,76грн. (в тому числі ПДВ 2100,95грн.). Акт надання послуг № 99 від 17.01.2024 підписано ФОП Джумигою О.Ю. та директором ТОВ «Лукро» Ткачіком С.В.

Вартість наданих ТОВ «Лукро» послуг повністю оплачено позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією № 1 від 12.01.2024 на суму 263075,76грн.

ТОВ «Лукро» сформовано довідку про транспортні витрати за вих. № 04-05122023 від 05.12.2023 (для надання до митних органів).

Відповідно до довідки про транспортні витрати за вих. № 04-05122023 від 05.12.2023 р. витрати з доставки вантажу «паперові вироби», який прибув у контейнерах MRKU0245100, MRKU0306036, MRKU0973050 за коносаментом 273653529 (SZJF23100010) з порту Гданськ (Польща) до кордону України склали 219229,83грн.

Положення п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ та Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, не визначають вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів.

Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідки про транспортні витрати є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2019 у справі №815/2501/18, від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18, який підлягає врахуванню у спірних правовідносинах.

Частина 2 статті 53 МК України передбачає надання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. При цьому вказана норма не встановлює конкретних вимог щодо виду таких документів.

Отже, суд приходить до висновку, що надані декларантом документи на підтвердження витрат на транспортування, є належними доказами розміру витрат на перевезення.

Із вищенаведеного слідує, що зазначені відповідачем розбіжності у поданих декларантом документах жодним чином не впливають на правильність визначення заявленої митної вартості та її складових.

Позивачем були спростовані можливі сумніви митного органу щодо зазначених розбіжностей, проте відповідач безпідставно та необґрунтовано не взяв це до уваги та не зазначив, яким чином зазначені розбіжності мають вплив на заявлену митну вартість і її складові.

Також суд наголошує, що саме по собі прирівняння митним органом цін схожих товарів, без врахування особливостей товарів, їх обсягів та умов постачання, які можуть бути різними, у зв`язку із чим це може впливати і на вартість (ціну) товару, не може вважатися обґрунтованим, адже формування ціни на товар здійснюється з урахуванням різних чинників, таких як ринкові ціни, обсяг партії, вартість і якість сировини, використаної на виготовлення товару, тощо.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, як не є підставою для коригування митної вартості також і відсутність у митних органів інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів.

За змістом пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

На підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів, відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціни яких взяті за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Поміж того, що в оскаржуваному рішенні про коригування, митний орган обмежився лише тим, що прирівняв ціни одного товару до інших, відповідач жодним чином не обґрунтував своє рішення (з огляду на дати поставки, кількість, асортимент якість та умови поставок).

Зважаючи на викладене, спірне рішення відповідача не відповідає ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості.

Крім того, суд зазначає, що наявність у митного органу інформації щодо іншого рівня товарів, заявлених до митного оформлення, є лише підставою для поглибленого вивчення документів, поданих декларантом до митного оформлення. Але не є самостійною правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19, наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.

Суд звертає увагу на те, що митний орган повинен (за наявності підстав) витребувати від декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості товару, а не усі документи, які визначені переліком статті 53 МК України.

Ненадання повного переліку документів може бути підставою для визначення митної вартості товару не за основним методом лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїх сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими та чому з наданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого числового показника.

Вказане вище свідчить про те, що митний орган не мав жодних правових підстав для зобов`язання декларанта надавати додаткові документи.

Щодо коригування митної вартості товару на підставі митної декларації від 02.01.2024 р. № 24UA39U4 1,42 USD/кг, то суд констатує, що навіть наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за більшою вартістю, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги постачань, сезонність, наявність знижок тощо), що безпосередньо не свідчить про наявність порушень із боку декларанта, і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару. Аналогічний висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 05.05.2022, справа № 2040/6019/18.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 826/25605/15 міститься правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

За наведеного, суд приходить до висновку, що посилання відповідача на те, що поданий позивачем пакет документів для митного оформлення є неповним та містить розбіжності, не відповідає дійсним обставинам справи та є підставою для скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2024/000006/2 від 23.01.2024.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним і скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно, позов належить до задоволення повністю.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 4239,20грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача у справі.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому, статтею 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2).

Разом з тим, частиною 3 статті 134 КАС України регламентовано, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Так, судом встановлено, що позивачу було надано правничу допомогу адвокатським об`єднанням «Скорпіон».

До матеріалів справи представником позивача надано копії договору про надання правової допомоги від 30.01.2024 з додатками, копію рахунку № 1 від 13.06.2024, копію акту приймання-передачі від 13.06.2024.

Додатком 2 до договору про надання правової допомоги від 30.01.2024 передбачено, що вартість правової допомоги у справі по оскарженню рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2024/000006/2 від 23.01.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації становить 10000грн.

Відповідно до рахунку № 1 від 13.06.2024 строк оплати вартості правничої допомоги в розмірі 10000грн на підставі договору надання правової допомоги від 30.01.2024 - до 13.07.2024.

Також, представлено суду акт приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги від 30.10.2024 у пункті 3 якого зазначено, що загальна вартість послуг становить 10000грн.

Щодо відсутності документа про фактичну сплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу (платіжного документа), то суд враховує таке.

У постанові Верховного Суду від 21.01.2021 (справа № 280/2635/20, провадження № К/9901/29763/20) судова колегія зазначила, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Так, на переконання колегії суддів, норми статей 134, 139 КАС України були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. За існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Враховуючи зазначену правову позицію Верховного Суду, суд дійшов висновку, що долученими до матеріалів цієї справи доказами доведено факт надання Адвокатським об`єднанням «Скорпіон» правничої допомоги позивачу у межах розгляду даної адміністративної справи.

Щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 26.03.2019 у справі № 200/14113/18-а.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Заявлені у заяві позивача вимоги щодо стягнення на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000грн, ґрунтуються на тому, що згідно з актом передачі-прийняття наданої правничої допомоги та згідно розрахунку вартості послуг замовнику (клієнту) надані такі послуги:

- надання юридичних консультацій;

- вивчення та здійснення юридичної оцінки наданих змовником документів;

- формування та узгодження з клієнтом правової позиції по захисту його прав, визначення підстав та обґрунтування позовних вимог;

- детальний аналіз норм матеріального права, яким врегульовані спірні правовідносини сторін;

- підготовка та подання до Рівненського окружного суду позовної заяви.

Надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує те, що ця справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами віднесена судом першої інстанції на підставі статті 12 КАС України до справ незначної складності, а тому підготовка позовної заяви по суті у даній справі вимагала середнього обсягу юридичної роботи (проте не надмірного, значного).

При цьому, суд враховує й правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17, згідно із якою суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім того, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відтак, з огляду на встановлені обставини з урахування критеріїв пропорційності, значенням справи для сторони, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, на переконання суду розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню становить 10000грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів № UA204000/2024/000006/2 від 23.01.2024 та картку відмови Рівненської митниці у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2024/000009.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судовий збір у розмірі 4239,20 гривень.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 09 липня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Т.О. Комшелюк