Справа № 300/3603/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"09" липня 2024 р. справа № 300/3603/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши в письмовому провадженні клопотання Міністерства юстиції України, яке надійшло на адресу суду 02.07.2024, із запереченнями проти розгляду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративної справи №300/3603/24 за позовом Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування рішення №4 від 22.04.2024, наказів №1300/5 від 01.05.2024 та №297/4 від 07.05.2024, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний нотаріус ОСОБА_1 (надалі по тексту також - заявник), в інтересах якого діє адвокат Гунько Олександр Юрійович (надалі по тексту також - представник позивача), 22.05.2024 звернувся в суд з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України (надалі по тексту також - відповідач 1), Міністерства юстиції України (надалі по тексту також - відповідач 2), Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (надалі по тексту також - відповідач 3), третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (надалі по тексту також - третя особа), про визнання протиправним та скасування рішення №4 від 22.04.2024, наказів №1300/5 від 01.05.2024 та №297/4 від 07.05.2024 (надалі по тексту також - оскаржувані рішення).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас, відповідно до статей 260 і 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України, Кодекс), пунктом 2 ухвали про відкриття провадження від 21.06.2024 розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

02.07.2024 представником відповідача 2 до суду подано клопотання із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Клопотання мотивовано рядом власних аргументів, серед яких, характеризуючи важливість справи для Міністерства юстиції України, останній вказує наступне: "обсяг […] матеріалів є значним та за результатами їх дослідження може виникнути необхідність подання додаткових доказів та пояснень", "вирішення даної справи є значимим для обох сторін і це є достатнім аргументом для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження", "вирішення спірних правовідносин […] вимагає повного та всебічного встановлення обставин справи".

Заперечуючи проти розгляду даної адміністративної справи за правилами прощеного позовного провадження, представник відповідача 2, зокрема, звертає увагу на існування такої обставини, як значний суспільний інтерес до коментованої категорії спорів з огляду на порушені в ній питання особливостей діяльності нотаріату.

Окрім того, зазначає, що розгляд справ щодо оскарження дій, бездіяльності та/або рішень Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, наказів Міністерства юстиції України за правилами спрощеного позовного провадження може призвести до "неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи", а також "формування негативної суспільної думки щодо діяльності [відповідача 1]".

Суд зауважує, що будь-яких інших мотивованих і належних обґрунтувань, зазначення конкретних обставин даної адміністративної справи, які зумовлюють необхідність її розгляду у порядку загального позовного провадження, відповідачем-2 не викладено.

Розглядаючи по суті заявлене клопотання, зважаючи на наявні у справі станом на 09.07.2024 матеріали, враховуючи зміст та предмет спірних правовідносин, суд виходить із наступних підстав і мотивів.

Так, частиною 2 статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд зазначає, що відповідно до особливостей розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, визначених частиною 4 статті 260 КАС України, відповідач в установлений судом строк може подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у свою чергу, суд, залежно від обґрунтованості заперечень відповідача, протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення або розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені частиною 1 статті 167 КАС України.

Оцінюючи аргументи відповідача 2, суд, виходить із того, що, недотримуючись вимог вищезгаданої норми процесуального закону, клопотання представника Міністерства юстиції України не містить належних підстав, мотивованого та правового обґрунтування, із посиланням на фактичні обставини справи, котрі об`єктивно свідчили б про неможливість розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Оцінивши зміст позовних вимог, заявлених до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України, Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи", і попередньо дослідивши наявні матеріали адміністративної справи, суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі як станом на 21.06.2024 (день вирішення питання про відкриття провадження у справі), так і станом на 09.07.2024 (день оцінки по суті клопотання із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження), не вимагає переходу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Суд зважає на те, що в клопотанні відповідач 2 не розкрив зміст власних міркувань, а саме не конкретизував, у чому проявляється значущість даної адміністративної справи для Міністерства юстиції України, та яким саме чином суд позбавить чи обмежить останнього у реалізації прав учасника справи, що призведе до неповного з`ясування обставин справи, якщо не здійснить перехід до загального позовного провадження.

Відтак, таке клопотання не містить жодної мотивації щодо неможливості забезпечення належного представництва, надання необхідних пояснень, зауважень чи заперечень у відношенні до всіх обставин справи, одержання можливості своєчасно та належним чином заперечувати доводи інших учасників, при розгляді справи за правилами статті 262 КАС України.

З приводу висловленого у клопотанні заперечення представника відповідача 2 проти розгляду даної адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд зазначає наступне.

Як встановлено частиною 3 статтею 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Аналіз наведених норм права вказує, що будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, за винятком справ, зазначених у частині четвертій статті 257 КАС України. При цьому, вирішуючи питання про те, за правилами якого провадження (спрощеного чи загального) здійснюватиметься розгляд конкретної справи, суд зобов`язаний враховувати вимоги частини 3 статті 257 КАС України.

Частиною четвертою статті 257 Кодексу визначено перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

- щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

- щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

- щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, частиною четвертою статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

- щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

- щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

- щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

- щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 2661 цього Кодексу.

Вищенаведений перелік справ, які належить розглядати виключно у порядку загального позовного провадження, визначений частиною 4 статті 12 та частиною 4 статті 257 КАС України, є вичерпним, а отже будь-які інші справи, у спорах, не встановлених цим переліком можуть розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

Предметом спору у даній справі є визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, наказів Міністерства юстиції України.

Відтак, дана адміністративна справа, зважаючи на предмет спору, не входить до переліку справ, який визначений частиною 4 статті 12 та частиною 4 статті 257 КАС України, а тому може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд також зважає на те, що в клопотанні представник Міністерства юстиції України не розкрив змісту власних міркувань: яким чином розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін позбавить чи обмежить відповідача 2, як учасника справи, у реалізації своїх прав на надання необхідних пояснень, зауважень чи заперечень у відношенні до всіх обставин справи, і, як наслідок, призведе до "неповного з`ясування […] обставин, що мають значення для справи" судом.

Частиною 1 статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Варто звернути увагу представника відповідача 2, що належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування, - це процесуальний обов`язок суду (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.12.2020 у справі №757/28231/13-ц, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.07.2022 у справі №910/6210/20, від 30.03.2023 у справі №905/2307/21 (905/496/22)).

Приписами частини 1 статті 9 КАС України встановлено принцип змагальності сторін при розгляді та вирішенні справ в адміністративних судах, а також свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Попри це, Кодекс не позбавляє суд можливості вживати визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відтак процесуальний обов`язок безпосереднього, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин реалізується судом незалежно від того, чи розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання чи із таким викликом (повідомленням).

Окрім того, суд звертає увагу, що пункт 4 частини 3 статті 257 КАС України хоч і зобов`язує суд при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження враховувати обсяг та характер доказів у справі, однак не ставить в залежність кількісний чи якісний вимір "обсягу матеріалів", котрі підлягають дослідженню судом в ході розгляду адміністративної справи, від обраного ним виду провадження.

З даних підстав суд відхиляє доводи представника відповідача 2 про необхідність переходу до розгляду за правилами загального позовного провадження у даній адміністративній справі з огляду на можливе виникнення у подальшому необхідності подати додаткові докази та пояснення з приводу "значного обсягу матеріалів" адміністративної справи №300/3603/24, оскільки реалізація учасниками справи своїх процесуальних прав, передбачених статтею 44 КАС України, не обмежується в залежності від того, чи розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання чи загального позовного провадження.

Разом із тим, суд нагадує про зустрічний обов`язок учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Варто наголосити, що за приписами частини 8 статті 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (від 03.10.2017) передбачає розгляд даної категорії справ в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, який здійснюється за приписами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у Главі 10 цього Кодексу.

Сторони і їх представники в однаковій мірі наділені усім обсягом прав, визначених КАС України, незалежно від того здійснюється судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження чи за правилами загального позовного провадження.

Відтак, суд жодним чином не позбавлений можливості дослідити будь-яку кількість доказів по справі, при цьому розгляд справи в спрощеному позовному провадженні жодним чином не позбавляє сторін і учасників справи надавати докази та висловлювати свою позицію чи спростовувати доводи опонентів шляхом подання письмових пояснень, доказів, заявленням відповідних клопотань тощо а також права висловлювати свої доводи та міркування щодо досліджуваних доказів або будь-яких інших питань, що можуть виникнути під час судового розгляду, та акцентувати увагу суду на окремих особливостях письмових й електронних доказів, які встановлюють обставини, котрі входять до предмету доказування. Розгляд справи в спрощеному позовному провадженні жодним чином не свідчить про неможливість чи нездатність суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З приводу доводів представника Міністерства юстиції України про існування такої обставини, як значний суспільний інтерес до коментованої категорії спорів з огляду на порушені в ній питання особливостей діяльності нотаріату, що є підставою для переходу до розгляду за правилами загального позовного провадження в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 05.04.2021 року у справі №420/8512/20 зазначив, що вжите законодавцем словосполучення "значний суспільний інтерес" необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей, девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Суд також критично оцінює доводи представника відповідача 2 стосовно залежності такої обставини, як "формування негативної суспільної думки щодо діяльності [відповідача 1]" від виду провадження, в якому розглядається дана адміністративна справа, з огляду на наступне.

Згідно приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Адміністративний суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність вищенаведеним закріпленим процесуальним законом критеріям.

Відповідно до частини 1, 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 6 Кодексу визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відтак, діяльність суду, незалежно від виду провадження, в якому відбувається розгляд адміністративної справи, спрямована виключно на захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду.

Зважаючи на те, що в даній адміністративній справі спір стосується захисту прав конкретної особи, приватного нотаріуса, та пов`язаний із оскарженням рішень та наказів відповідачів як актів індивідуальної дії, а відповідачі не позбавлені можливості у передбачений процесуальним законом спосіб обґрунтовувати свої заперечення на заявлені позовні вимоги, а також сприяти з`ясуванню тих обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, суд констатує відсутність станом на дату вирішення питання про перехід із розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до загального позовного провадження, негативних наслідків для відповідача 2, котрі можуть обмежити чи перешкодити останньому в реалізації його процесуальних прав.

Слід вкотре наголосити, що КАС України в редакції від 03.10.2017 надає суду можливість за встановленою процедурою здійснювати судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на засадах верховенства права, в тому числі в порядку письмового провадження.

За приписами частини 4 статті 260 Кодексу, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення або про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Проаналізувавши адміністративний позов і його вимоги, долучені до нього матеріали (документи), беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, суд, станом на 09.07.2024, не вбачає необхідності здійснити перехід до розгляду даної адміністративної справи у порядку загального позовного провадження.

Натомість суд наголошує учасникам справи на необхідності неухильного виконання вимог ухвали суду від 21.06.2024 про відкриття провадження у справі, в яких чітко визначено перелік питань та письмових доказів, які повинні бути надані суду для вирішення даної справи за правилами статті 262 КАС України.

Саме на підставі поданих сторонами письмових документах (процесуальні заяви по справі, письмові пояснення, накази, розпорядження, рішення, положення, довідки, листи, роздруковані відомості про публічну інформацію тощо), які суд зможе оцінити як письмовий доказ в справі, яка розглядається за правилами статті 262 КАС України, вирішуватиметься даний публічно-правовий спір по суті.

В силу вимог частини 1 і 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У випадку необхідності з`ясування відповідних обставин справи, заслуховування усних пояснень сторін, їх представників і учасників справи в судовому засіданні чи витребування додаткових доказів, суд вживатиме конкретних процесуальних заходів на підставі положень КАС України.

Водночас, суд звертає увагу відповідача 2, що в разі якщо в ході судового розгляду справи буде встановлено обставини, які потребуватимуть, в тому числі, переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження чи проведення судового засідання у справі - суд не позбавлений права з власної ініціативи здійснити відповідні процесуальні дії та перейти до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін чи за правилами загального позовного провадження.

Разом з тим, сторони не позбавлені можливості ініціювати перед судом шляхом подання письмових процесуальних заяв по справі з метою зібрання тих чи інших доказів, звертати увагу на їх належність чи неналежність, допустимість чи не допустимість останніх тощо.

Керуючись статтями 44, 167, 195, 243, 248, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Залишити клопотання Міністерства юстиції України, яке надійшло на адресу суду 02.07.2024, із запереченнями проти розгляду за правилами спрощеного позовного провадження справи №300/3603/24, без задоволення, за позовом Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування рішення №4 від 22.04.2024, наказів №1300/5 від 01.05.2024 та №297/4 від 07.05.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, окремо від рішення суду, включаються до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Чуприна О.В.