Справа № 380/17196/22
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/17196/22 пров. № А/857/13298/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Шевчук С.М., Кухтея Р.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові заяву судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Ільчишин Надії Василівни про самовідвід щодо розгляду апеляційної скарги Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі № 380/17196/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправними та скасування ухвали, персонального попередження, розпоряджень і поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Львівської міської ради в якій з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 17.01.2023 просить визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №7 від 29.12.2020 «Про припинення місцевих рад шляхом приєднання до Львівської міської ради» в частині Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, визнати протиправним та скасувати розпорядження голови комісії з припинення Малехівської сільської ради від 11.02.2021 №4 «Про попередження працівників Малехівської сільської ради про наступне вивільнення у зв`язку із реорганізацією за пунктом 1 статті 40 КЗпП» в частині, що стосується ОСОБА_1 , визнати протиправним та скасувати персональне попередження ОСОБА_1 від 11.02.2021 про майбутнє звільнення із займаної посади, визнати протиправним та скасувати розпорядження голови комісії з припинення Малехівської сільської ради від 22.06.2021 №19 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Малехівської сільської ради з 01.07.2021, стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.07.2021 по день ухвалення судом рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження виконавчого комітету Малехівської сільської ради «Про звільнення ОСОБА_1 » від 22.06.2021 №19. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Малехівської сільської ради з 01.07.2021. Стягнуто з Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 01.07.2021 по 22.04.2023 з розрахунку 1042,70 грн. за кожен робочий день, з урахуванням податків і зборів, в загальній сумі 758042 гривні 90 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 31281 гривню рівно, з урахуванням податків і зборів.

Не погодившись із прийнятим рішенням Львівська міська рада оскаржує його в апеляційному порядку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2024 визначено склад суду: головуючий суддя Ільчишин Н.В., судді Гуляк В.В., Коваль Р.Й.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2024 визначено склад суду: головуючий суддя Ільчишин Н.В., судді Шевчук С.М., Кухтей Р.В., оскільки судді Гуляк В.В., Коваль Р.Й. перебувають у відпустці.

08.07.2024 головуюча суддя Ільчишин Н.В. подала заяву про самовідвід у справі відповідно до статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами 1 та 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Вирішення питання про відвід здійснюється в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про самовідвід судді, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити заяву, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 36 КАС України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Загальна декларація з прав людини (стаття 10) та Міжнародний пакт про громадянські і політичні права (частина перша статті 14) гарантують право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Так, Європейський суд з прав людини у пунктах 49, 50 рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» дійшов висновку, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» «Wettstein v. Switzerland»).

На неупередженість судді як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді: «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений».

Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006 (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23) визначають, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналізуючи наведені правові норми та норми Кодексу адміністративного судочинства України, слід дійти висновку, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді. Згідно з зазначеними нормами, унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду будь яких сумнівів щодо його неупередженості.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що з метою забезпечення виключення сумнівів в об`єктивному критерії неупередженості головуючої судді Ільчишин Н.В. в контексті вимог пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України заява судді Ільчишин Н.В. про самовідвід у справі №380/17196/22 підлягає до задоволення.

Частиною 2 статті 41 КАС України визначено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 37, 40, 41, 325, 328 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву головуючого судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Ільчишин Надії Василівни про самовідвід - задовольнити.

Відвести головуючу суддю Восьмого апеляційного адміністративного суду Ільчишин Надію Василівну від розгляду апеляційної скарги Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі № 380/17196/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправними та скасування ухвали, персонального попередження, розпоряджень і поновлення на посаді.

Справу № 380/17196/22 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді С.М. Шевчук

Р.В. Кухтей