Справа № 420/10987/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Одеса

У залі судових засідань №18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Товтин В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Месропянцевої О.В.

представника відповідача - Порохової А.Є.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Одеської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу №10-дс від 22.03.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », поновлення на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці з першого робочого дня після закінчення тимчасової непрацездатності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці з першого робочого дня після закінчення тимчасової непрацездатності по день ухвалення рішення суду.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Ухвалою від 02.07.2024 року судом залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про поновлення ОСОБА_1 на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці з першого робочого дня після закінчення тимчасової непрацездатності, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача.

Представник позивача до судового засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності без належного урахування його вини. Дисциплінарною комісією не вжито заходів щодо об`єктивного встановлення обставин, а висновки побудовані на припущеннях. Відповідачем як суб`єктом владних повноважень за наслідком проведення службового розслідування не доведено факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та, відповідно, підстав для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади держаної служби, у зв`язку з чим наказ Одеської митниці №10-дс від 22.03.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » прийнято необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття. В рамках дисциплінарної справи грубо порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки йому у встановленому законом порядку не надані матеріали дисциплінарної справи, не забезпечено його права в ході проведеної перевірки та дисциплінарного провадження щодо нього, як і не було у встановленому законом порядку надіслано акт за результатами проведення вказаної перевірки. Дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_2 проведено формально, без з`ясування усіх обставин, реальної оцінки наявності/відсутності складу дисциплінарного проступку, без врахування обставин, які пом`якшують дисциплінарну відповідальність, решти обставин, які повинні враховуватися при виборі різновиду дисциплінарного стягнення, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення про звільнення Кожухаря ІД. з державної служби.

Представник відповідача до судового засідання з`явився, просив відмовити в задоволенні позову. Відзив, заперечення на відповідь на відзив обґрунтовані відповідачем тим, що комісія з проведення фактичної перевірки встановила, що державний інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_3 , використовуючи свої повноваження та своє службове становище в особистих (приватних) інтересах чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб, у тому числі використовуючи свій статус та інформацію про місце роботи, систематично одержуючи неправомірну вигоду для себе чи інших осіб, здійснив дисциплінарний проступок, у вигляді порушення Присяги державного службовця (п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону №889) та дійшла наступних висновків: 1. Державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_4 , внаслідок вчинення умисних дій з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення, що суперечать покладеним на нього посадовим обов`язкам, вимогам Контракту про проходження державної служби №1017 від 18.11.2021, порушено пункти 3.1.1., 3.1.3., 3.12., 4.3., 5.1. та 5.3. Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України та пункти 3 та 5 Правил етичної поведінки правників Державної митної служби України, які затверджені наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, що у свою чергу призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 6, 7, 8 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу». 2. Державний інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_3 , використовуючи свої повноваження або своє службове становище в особистих (приватних) інтересах чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб, у тому числі використовуючи свій статус та інформацію про місце роботи, систематично одержуючи неправомірну вигоду для себе чи інших осіб, здійснив проступок, що призвів до неповаги прав, свобод і законних інтересів його колег, а також честі держави та державного органу в цілому. 3. Недобросовісне виконання державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_4 своїх посадових обов`язків у поєднанні зі зневажливим, недбалим ставленням до них, зокрема, та до завдань, що стоять перед державною службою загалом, призвело до порушення останнім Присяги державного службовця. В ході здійснення дисциплінарного провадження встановлено ряд фактів, які вказують на проступки з боку Івана Кожухаря проти інтересів державної служби, що суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до посадової особи органу державної влади, призводить до приниження авторитету державної служби та негативно впливає на діяльність державного органу. Недобросовісне виконання ОСОБА_4 своїх посадових обов`язків у поєднанні зі зневажливим, недбалим ставленням до них, зокрема, та до завдань, що стоять перед державною службою загалом, свідчить про порушення Присяги державного службовця. З огляду на зазначене, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_3 під час виконання своїх посадових обов`язків не дотримувався вимог Наказу №668, діяв не доброчесно, а саме: не забезпечив високої якості роботи, умисно порушував вимоги Конституції України, Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», нормативно-правових актів Міністерства фінансів України, розпорядчих документів Держмитслужби, Положення №265, Положення №2, умов Контракту №1017 та посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці, затвердженої в. о. начальника Одеської митниці Сергієм Гринчишиним 22.09.2023, використовував своє службове становище в приватних інтересах задля отримання неправомірної вигоди за безперешкодне митне оформлення товарів та сприяння їх пропуску через державний кордон України з Республікою Молдова, а допущенні ним порушення негативно вплинули на авторитет та репутацію Одеської митниці та Держмитслужби в цілому, що свідчить про порушення останнім Присяги державного службовця. На підставі вищевикладеного, за неналежне виконання основних обов`язків державного службовця, визначених пунктами 1, 2 6, 7, 8 та останнього абзацу частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», пунктами 5 та 10 Контракту про проходження державної служби від 18.11.2021 №1017, підпунктами 3.1.1., 3.1.3., 3.12., 4.3., 5.1. та 5.3. Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України та пунктами 3 та 5 Правил етичної поведінки правників Державної митної служби України, які затверджені наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, порушення Присяги державного службовця в частині несумлінного виконання своїх обов`язків, що в свою чергу негативно вплинуло та завдало шкоди репутації та інтересам Одеській митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби, наказом Одеської митниці №10-дс від 22.03.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » застосовано до державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наказом Одеської митниці від 18.11.2021 року №456-о «Про особовий склад» ОСОБА_1 призначено з 19.11.2021 року на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці шляхом укладення контракту про проходження державної служби.

Між Одеською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України, та громадянином України ОСОБА_1 , який призначається на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці, укладено Контракт про проходження державної служби №1017 від 18.11.2021 року, відповідно до п. 5 якого особа зобов`язується виконувати завдання та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання, зокрема: дотримуватися законодавства (у тому числі антикорупційного), розпорядчих актів Держмитслужби та Митниці під час виконання службових обов`язків, додержання службової та виконавської дисципліни, етики поведінки державного службовця; виконувати доручення, надані керівником Митниці та митного поста, в тому числі спрямованих на виконання завдань, визначених статтею 544 Митного кодексу України та іншими розпорядчими актами Держмитслужби; здійснювати митний контроль та митне оформлення товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; забезпечувати повне та якісне виконання митних формальностей, які сформовано за результатами системи управління ризиками; забезпечувати ефективну роботу із внутрішньовідомчими програмами; згідно з п. 10 особа зобов`язана, зокрема, виконувати обов`язки, визначені у Законі України «Про державну службу» та відповідних положеннях про структурні підрозділи державного органу, посадовій інструкції, та умови цього контракту; за невиконання або неналежне виконання обов`язків, передбачених Законом України «Про державну службу» та Контрактом №1017 сторони несуть відповідальність згідно із законом (п. 18).

Наказом Одеської митниці Державної митної служби України №10-дс від 22.03.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » за неналежне виконання основних обов`язків державного службовця, визначених пунктами 1, 2, 6, 7, 8 та останнім абзацом частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу», порушення пунктів 5 та 10 Контракту про проходження державної служби від 18.11.2021 №1017, підпунктів 3.1.1, 3.1.3, 3.12, 4.3, 5.1, 5.3 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України та пунктів 3 та 5 Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затверджених наказом Державної митної служби України від 02.09.2021 №668, порушення Присяги державного службовця в частині несумлінного виконання своїх обов`язків, що в свою чергу негативно вплинуло та завдало шкоди репутації та інтересам Одеській митниці, як відокремленого територіального органу Держмитслужби, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади державної служби державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_1 , визначивши датою притягнення до дисциплінарної відповідальності перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності.

ОСОБА_1 не погодився з правомірністю наказу №10-дс від 22.03.2024 року, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до положень ст. 1, п. 1, 2, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно з пп. 3.1.1, 3.1.3, 3.12, 4.3, 5.1, 5.3 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України працівники під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані: неухильно додержуватися вимог Конституції України, Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», нормативно-правових актів Міністерства фінансів України, розпорядчих документів Держмитслужби, положень про структурні підрозділи та посадових інструкцій Працівників; неухильно виконувати правила етичної поведінки Держмитслужби.

Працівники мають дбати про авторитет державної служби, а також про позитивну репутацію Держмитслужби, що включає дотримання правил етикету, належного зовнішнього вигляду, забезпечення високої якості роботи, встановленого внутрішнього службового розпорядку.

Працівники не повинні допускати, у тому числі у позаробочий час, дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам Держмитслужби чи негативно вплинути на репутацію Працівника або Держмитслужби.

Працівники повинні використовувати своє службове становище виключно для виконання своїх посадових (службових) обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених законодавчими та нормативно-правовими актами.

Працівникам забороняється використовувати свої повноваження або своє службове становище в особистих (приватних) інтересах чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб, у тому числі використовувати свій статус та інформацію про місце роботи з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Відповідно до п. 3, 5 Правил етичної поведінки працівників Державної митної служби України, затверджених наказом Державної митної служби України від 02.09.2021 року №668, працівники діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання. Працівники зобов`язані дотримуватися вимог законодавства, які полягають у недопущенні використання повноважень в особистих (приватних інтересах) або неправомірних особистих інтересах третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до доповідної записки відділу внутрішньої безпеки Одеської митниці від 05.02.2024 року №7.10-25/5374, 31.01.2024 року приблизно 12 год. 52 хв. співробітниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, за процесуального керівництва Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, в рамках кримінального провадження №0000005 від 08.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, затримано Івана Кожухаря, державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці під час отримання неправомірної вигоди у розмірі 700 доларів США від громадянина ОСОБА_5 , за безперешкодний пропуск його через митний кордон України без проведення необхідних митних формальностей та не створення штучних перешкод під час перетину митного кордону України.

Після цього, Івана Кожухаря було затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України.

За вказаних обставин, 01.02.2024 року Івану Кожухарю, державному інспектору відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вказані обставини також підтверджуються листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, від 02.02.2024 року №16-05-4767-24 (вх. Одеської митниці від 05.02.2024 №3718/8.14), в якому зазначено, що під час досудового розслідування по кримінальному провадженню від 08.01.2023 №0000005 на території ПП «Нові Трояни Чадир Лунга», у порядку ст. 208 КПК України, затримано державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2024 у справі №947/4036/24, провадження №1-кс/947/1755/24, ОСОБА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення 07.01.2024 приблизно о 14:00 год. під час перетину державного кордону ОСОБА_5 , який здійснював переміщення електронних блоків керування автомобілем через пункт пропуску «Нові Трояни Чадир Лунга», повідомив останньому про необхідність надання йому, тобто ОСОБА_1 , неправомірної вигоди у розмірі 150 доларів США за кожний електронний блок керування автомобілем, який він, тобто ОСОБА_5 перевозить через митний кордон України, з яких він має 75 доларів США надати під час виїзду за межі території України та 75 доларів США під час в`їзду територію України, окрім того повідомив, що ОСОБА_5 повинен завчасно повідомляти про дату та час проїзду та кількість товарів, які він має намір перевезти.

В подальшому, 19.01.2023 року приблизно о 16:30 год. ОСОБА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди перебуваючи на території ПП «Нові Трояни Чадир Лунга» митного посту «Ізмаїл» Одеської митниці отримав від ОСОБА_5 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 400 доларів США за нестворення штучних перешкод у митному оформленні під час перетину митного кордону ОСОБА_5 на транспортному засобі «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , який перевозив з особою 5 електронних блоків керування автомобілем.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення, 31.01.2024 приблизно о 12:52 год. перебуваючи на території ПП «Нові Трояни Чадир Лунга» митного посту «Ізмаїл» Одеської митниці та виконуючи обов`язки митної перевірки, оформлення транспортних засобів та товарів, здійснюючи митне оформлення автомобіля «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та будучи повідомленим про наявність в автомобілі 10 одиниць електронних блоків керування автомобілем вимагав та отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у кількості 750 доларів США за нестворення штучних перешкод у митному оформленні під час перетину митного кордону ОСОБА_5 на транспортному засобі «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 . Після цього, ОСОБА_1 було затримано працівниками правоохоронних органів у порядку встановленому ст. 208 КПК України.

Загальна сума неправомірної вигоди, отриманої ОСОБА_1 від ОСОБА_5 склала 1150 доларів США.

За вказаних обставин, 01.02.2024 ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Згідно з актом про результати фактичної перевірки від 26.02.2024 року №25/5, призначеної наказом Одеської митниці від 09.02.2024 року №107, за фактом надання безперешкодного пропуску у період з 07.01.2024 по 31.01.2024 громадянину України ОСОБА_5 та невиконання митних формальностей стосовно товарів «електроні блоки керування автомобілем», які останній перевозив з собою на транспортному засобі «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , під час перетину митного кордону України в пункті пропуску ПП «Нові Трояни - Чадир Лунга» на території митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці, комісія з проведення фактичної перевірки встановила, що державний інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_3 , використовуючи свої повноваження та своє службове становище в особистих (приватних) інтересах чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб, у тому числі використовуючи свій статус та інформацію про місце роботи, систематично одержуючи неправомірну вигоду для себе чи інших осіб, здійснив дисциплінарний проступок, у вигляді порушення Присяги державного службовця (п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону №889) та дійшла наступних висновків:

1. Державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_4 , внаслідок вчинення умисних дій з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення, що суперечать покладеним на нього посадовим обов`язкам, вимогам Контракту про проходження державної служби №1017 від 18.11.2021, порушено пункти 3.1.1, 3.1.3, 3.12, 4.3, 5.1 та 5.3 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України та пункти 3 та 5 Правил етичної поведінки правників Державної митної служби України, які затверджені наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, що у свою чергу призвело до порушення вимог пунктів 1, 2 6, 7, 8 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу».

2. Державний інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_3 , використовуючи свої повноваження або своє службове становище в особистих (приватних) інтересах чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб, у тому числі використовуючи свій статус та інформацію про місце роботи, систематично одержуючи неправомірну вигоду для себе чи інших осіб, здійснив проступок, що призвів до неповаги прав, свобод і законних інтересів його колег, а також честі держави та державного органу в цілому.

3. Недобросовісне виконання державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_4 своїх посадових обов`язків у поєднанні зі зневажливим, недбалим ставленням до них, зокрема, та до завдань, що стоять перед державною службою загалом, призвело до порушення останнім Присяги державного службовця.

На підставі зазначеного, комісією з проведення фактичної перевірки запропоновано порушити дисциплінарне провадження стосовно державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці Івана Кожухаря з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого ним дисциплінарного проступку.

Наказом Одеської митниці від 07.02.2024 року №4-дс порушено дисциплінарне провадження та утворено дисциплінарну комісію.

У ході здійснення дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією було здійснено моніторинг засобів масової інформації, за результатом якого встановлено, що факт затримання Івана Кожухаря висвітлено в багатьох інтернет-ресурсах, зміст та стилістика видань висвітлених в ЗМІ містять негативну інформацію, яка спрямована на приниження авторитету державного органу Одеської митниці, як відокремленого структурного підрозділу Державної митної служби України, Державної митної служби України так і їх посадових осіб в цілому, а також провокує громадськість на негативне ставлення до митних органів України.

Під час здійснення дисциплінарного провадження дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_3 , обіймаючи посаду державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці, з метою отримання неправомірної вигоди, використовував своє службове становище, можливості пов`язані із займаною посадою, свій службовий авторитет митного органу, недобросовісно, несумлінно виконував свої посадові обов`язки, а саме: не здійснював належним чином митний контроль та митне оформлення товарів, сприяв їх незаконному пропуску через державний кордон України з Республікою Молдова з порушеннями встановлених процедур.

З огляду на зазначене, ОСОБА_3 , обіймаючи посаду державної служби державний інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці, використовував своє службове становище та надані йому повноваження задля власної вигоди та незаконного збагачення, отримуючи доходи із незаконних джерел. Такі діяння, вчинені ОСОБА_4 , під час виконання ним службових обов`язків, суперечать інтересам Одеської митниці, як відокремленого структурного підрозділу Державної митної служби України, так і Державної митної служби в цілому.

Таким чином, ОСОБА_3 під час виконання своїх посадових обов`язків не дотримувався вимог Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України та Правил етичної поведінки правників Державної митної служби України, що негативно вплинуло на авторитет та репутацію Одеської митниці та Держмитслужби в цілому.

Відповідно до положень ч. 1, 2, 3, 5 ст. 36 Закону України «Про державну службу» особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».

Особа, призначена на посаду державної служби вперше, виголошує Присягу державного службовця у присутності державних службовців структурного підрозділу, на посаду в якому її призначено, представників служби управління персоналом відповідного державного органу, підписує текст цієї Присяги і зазначає дату її складення.

Підписаний текст Присяги державного службовця є складовою особової справи державного службовця.

Особа, яка вперше займає посаду державної служби, набуває статусу державного службовця з дня складення Присяги державного службовця.

Суд встановив, що позивач склав Присягу державного службовця, тобто він свідомо взяв на себе відповідальність за забезпечення ефективного здійснення покладених завдань і функцій, шляхом сумлінного виконання своїх посадових обов`язків.

Верховний Суд України у постанові від 20.01.2022 року по справі №815/3667/17, аналізуючи текст Присяги державних службовців, зазначив, що «в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Присяга державного службовця має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця».

Аналогічний висновок міститься у рішенні Конституційного Суду України від 11.03.2011 у справі №2-рп/2011.

Таким чином, під порушенням Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Верховний Суд зауважив, що «порушення Присяги державного службовця це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них».

Як порушення Присяги, так і дисциплінарне правопорушення, можуть бути наслідком недодержання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби.

На підставі зазначеного, відповідач прийшов до висновку, що з урахуванням факту отримання ОСОБА_4 неправомірної вигоди, з метою особистого систематичного збагачення з використанням службового становища в приватних інтересах, що суперечать інтересам державної служби, покладеним на нього обов`язкам, підривають довіру до нього, як до посадової особи органу державної влади, призводить до приниження авторитету державної служби та унеможливлює виконання ним своїх обов`язків.

Таким чином, в ході здійснення дисциплінарного провадження встановлено вчинення позивачем дій проти інтересів державної служби, що суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до посадової особи органу державної влади, призводить до приниження авторитету державної служби та негативно впливає на діяльність державного органу.

Тобто, недобросовісне виконання позивачем своїх посадових обов`язків у поєднанні зі зневажливим, недбалим ставленням до них, зокрема, та до завдань, що стоять перед державною службою загалом, свідчить про порушення Присяги державного службовця.

З огляду на зазначене, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що позивач під час виконання своїх посадових обов`язків не дотримувався вимог Наказу №668, діяв не доброчесно, а саме: не забезпечив високої якості роботи, умисно порушував вимоги Конституції України, Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», нормативно-правових актів Міністерства фінансів України, розпорядчих документів Держмитслужби, Положення №265, Положення №2, умов Контракту №1017 та посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці, затвердженої в. о. начальника Одеської митниці Сергієм Гринчишиним 22.09.2023, використовував своє службове становище в приватних інтересах задля отримання неправомірної вигоди за безперешкодне митне оформлення товарів та сприяння їх пропуску через державний кордон України з Республікою Молдова, а допущенні ним порушення негативно вплинули на авторитет та репутацію Одеської митниці та Держмитслужби в цілому, що свідчить про порушення останнім Присяги державного службовця.

Згідно з ч. 1 ст. 64, ч. 1, 2 ст. 65, ч. 1, 5 ст. 66 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками, зокрема, є: порушення Присяги державного службовця та порушення правил етичної поведінки державних службовців.

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 67, ч. 1, 10, 11 ст. 69, ч. 1 ст. 71 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються):

1) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії;

2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії (стаття 68 Закону №889-VIII).

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

На виконання приписів Закону України «Про державну службу» постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 р. №1039 затверджено «Порядок здійснення дисциплінарного провадження», яким визначено процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.

Згідно положень п. 4, 5, 7, 33 «Порядку здійснення дисциплінарного провадження» дисциплінарне провадження розпочинається з моменту прийняття рішення про порушення дисциплінарного провадження та завершується прийняттям рішення про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності. Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 45 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 60 календарних днів.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія.

Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Відповідно до положень ч. 1, 2, 3, 5, 6, 7 ст. 74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 75 Закону України «Про державну службу» перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 Закону України «Про державну службу» державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Як вже зазначено, позивач склав Присягу державного службовця під час вступу на державну службу в митні органи, тобто його поведінка як державного службовця має відповідати очікуванням громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до державної служби, сприяти реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Суд зазначає, що додержання присяги є обов`язком державного службовця, що слідує із сукупності обов`язків державного службовця, передбачених ст. 8 та 62 Закону України «Про державну службу». Дотримання державним службовцем своїх обов`язків є необхідною умовою довіри з боку суспільства до державних інституцій, від імені яких діють державні службовці.

У постановах від 14.04.2020 р. у справі №815/6549/16, від 27.04.2020 р. у справі №826/10854/17, від 26.05.2022 р. у справі №420/6190/20 Верховний Суд, підтримуючи усталену позицію щодо аналізу змісту Присяги державного службовця, наголосив, що Присяга має природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового зобов`язання державного службовця. З аналізу тексту Присяги слідує, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв`язку з цим порушення Присяги необхідно розуміти як скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Під час розгляду справи суд встановив, що дисциплінарною комісією виявлено факти отримання позивачем неправомірної вигоди з метою особистого систематичного збагачення з використанням службового становища в приватних інтересах. Висновки дисциплінарного провадження, на підставі яких прийнято оскаржуваний наказ, ґрунтуються на відомостях щодо подій, що відбулись в період з 07.01.2024 року по 31.01.2024 року, за результатами яких позивача затримано під час отримання неправомірної вигоди у розмірі 700 доларів США від громадянина ОСОБА_5 за безперешкодний пропуск його через митний кордон України без проведення необхідних митних формальностей та не створення штучних перешкод під час перетину митного кордону України в порядку ст. 208 КПК України. Факт затримання позивача висвітлено в багатьох засобах масової інформації, зміст та стилістика яких мала негативний відтінок та загальну спрямованість на приниження авторитету державного органу - Одеської митниці та вцілому Державної митної служби України.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що матеріалами дисциплінарної справи підтверджено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці, своїми діями в порушення Присяги державного службовця вчинив проступок проти інтересів державної служби, покладеним на нього обов`язкам та який підірвав довіру до нього, як до посадової особи органу державної влади, й призвів до приниження авторитету державної служби.

Крім того, матеріалами справи підтверджується обізнаність позивача як державного службовця та працівника Одеської митниці вимогам Закону України «Про державну службу», Закону України «Про запобігання корупції», з правилами етичної поведінки в митних органах України у тому числі, в частині запобігання одержанню неправомірної вигоди.

Разом з цим, в порушення останніх ОСОБА_1 під час виконання своїх посадових обов`язків не дотримувався вимог Наказу №668, порушив вимоги Кодексу та Правил етичної поведінки, що негативно вплинуло на авторитет та репутацію Одеської митниці та Держмитслужби в цілому.

Суд зазначає, що на відміну від звільнення зі служби у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.

Вирішення питання про правомірність притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясування саме наявності складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Отже, суд вважає, що службовим розслідуванням доведено вчинення державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Ізмаїл» Одеської митниці ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

З урахуванням наведеного, суд вважає безпідставними доводи позивача в обґрунтування позову щодо не встановлення відповідачем факту вчинення будь-яких діянь окрім тих, що зазначені в ухвалі слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 02.02.2024 року в рамках кримінального провадження №0000005.

Суд зауважує, що рішення у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєнні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у цьому випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі Кримінального кодексу України.

Позивач в позовній заяві зазначає, що дисциплінарна комісія не мала правових підстав для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 дій, яким наразі надається оцінка в рамках відповідного кримінального провадження, протилежний висновок відносно чого буде прямим порушенням принципу презумпції невинуватості.

Однак, суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням ст. 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 р. у справі X. v. Austria про неприйнятність заяви №9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 р. у справі C. v. the United Kingdom про неприйнятність заяви №11882/85). Більше того, гарантована п. 2 ст. 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 р. у справі Ringvold v. Norway, заява №34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Дисциплінарна та кримінальна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності. Притягнення до дисциплінарної та кримінальної відповідальності за одні і ті ж самі дії не суперечить приписам статті 61 Конституції України.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем його права на захист, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 31, 32 «Порядку здійснення дисциплінарного провадження» комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді. Пояснення надається в паперовій або електронній формі особисто чи шляхом надсилання на офіційну електронну адресу відповідного державного органу із накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Державний службовець має право: бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника. Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Про дату, час і місце та спосіб проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, і не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Відсутність державного службовця на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що позивача було запрошено на засідання дисциплінарної комісії для надання пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, шляхом надіслання листа від 07.03.2024 року №25/4 на його електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надавалася ним особисто та містилася у його особовій справі.

Оскільки позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання дисциплінарної комісії на 12.03.2024 року о 14.00 год., але не прибув на засідання та не повідомив про поважні причини відсутності, не надав письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, тому дисциплінарною комісією 12.03.2024 року складено акт про відмову від надання пояснень

Тобто, доводи позивача щодо порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності є необґрунтованими та безпідставними, що здійснені з невірним тлумаченням норм законодавства.

Таким чином, дисциплінарною комісією були встановлені всі елементи вчиненого позивачем дисциплінарного проступку, а саме порушення Присяги державного службовця в частині несумлінного виконання своїх обов`язків, що в свою чергу негативно вплинуло та завдало шкоди репутації та інтересам Одеській митниці, як відокремленого територіального органу Держмитслужби.

Відповідач наголошує, що вищевказані дії ОСОБА_1 допустив в умовах воєнного стану, коли весь державний механізм, кожен державний службовець повинен працювати з максимальною віддачою, всіма своїми діями сприяти та наближувати Перемогу. Важливим виявом громадської оцінки професійної діяльності державних службовців є авторитет державної служби в суспільстві, який слід розглядати як загальновизнаний вплив, що його вчиняють на переконання й поведінку людей державні службовці, завдяки притаманним або приписуваним їм властивостям або заслугам. Важливою складовою такого впливу є обов`язкова наявність зворотного зв`язку реакції громадян, населення на професійну діяльність державних службовців, її оцінка ними. Поведінка державного службовця загалом має відповідати очікуванням громадськості та забезпечувати довіру суспільства та громадян, проте дії ОСОБА_1 призвели до неповаги прав, свобод і законних інтересів його колег, а також честі держави та державного органу в цілому. В той час як вся країна працює для єдиної мети, ОСОБА_1 посадова особа Одеської митниці як відокремленого структурного підрозділу Державної митної служби України, допустив вчинки, які викликають обурення та огиду в усього суспільства, що підтверджує неможливість застосування до Позивача менш суворого виду дисциплінарного стягнення.

За таких обставин, суд погоджується з відповідачем, що дана подія набула суспільного резонансу, який підриває авторитет не тільки одного митного поста, а й авторитет Державної митної служби України в цілому, як центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Суд зазначає, що дисциплінарна комісія в межах наданих повноважень сама обирає вид дисциплінарного стягнення, враховуючі усі обставини, які мають та мали місце при вчиненні особою дисциплінарного проступку.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

При цьому, будь-яких порушень з боку відповідача під час проведення службового розслідування та прийняття спірного наказу під час розгляду справи судом виявлено не було.

Суд зазначає, що законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності державного службовця за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.

Дисциплінарна та кримінальна відповідальність є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та/або набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить державну службу, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених Законом України «Про державну службу» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежного виконання службової дисципліни.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що матеріалами службового розслідування підтверджується вчинення позивачем дисциплінарного проступку, притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення є обґрунтованим, а тому оскаржуваний позивачем наказ є правомірним та не підлягає скасуванню.

Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення вжито за вчинення дій, що підривають авторитет митниці і її працівників в очах громадськості і порушує етику поведінки працівника митної служби, тобто є правомірним і пропорційним.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Одеської митниці Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправним та скасування наказу Одеської митниці Державної митної служби України №10-дс від 22.03.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08 липня 2024 року.

Суддя Леонід СВИДА