Справа № 440/16929/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 р.Справа № 440/16929/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кривенко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2024, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, повний текст складено 26.04.24 по справі № 440/16929/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції , Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі управління патрульної поліції в Полтавській області Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, відповідно до якої просить: визнати незаконним та скасувати наказ № 520 від 27.09.2023 року про застосування до працівника БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП дисциплінарного стягнення; визнати незаконним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Євгенія Жукова № 1415 о/с від 23 жовтня 2023 року про звільнення інспектора взводу №1 роти №2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Михайловського Сергія Сергійовича; поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області; стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.10.2023 року до моменту фактичного поновлення на публічній службі (з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 520 від 27.09.2023 "Про застосування до працівника БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП дисциплінарного стягнення". Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1415 о/с від 23 жовтня 2023 року "По особовому складу" в частині звільнення інспектора взводу №1 роти №2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції з 24.10.2023. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 24.10.2023 по 16.04.2024 виходячи із суми в розмірі 62033,58 грн (шістдесят дві тисячі тридцять три гривні п`ятдесят вісім копійок) з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджетів, які має здійснити роботодавець із присудженої суми. Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з розрахунку за один місяць допустити до негайного виконання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ідентифікаційний код 40108646) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу, вважає, що рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Посилаючись на обставини та обґрунтування, викладенні у висновку службового розслідування , вказує , що факти неналежного виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків допускаються на системній основі та позивач, який повинен показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командира БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, начальника ДПП та їх заступників, продовжує ігнорувати вимоги чинного законодавства в частині дотримання службової дисципліни та законності у службовій діяльності. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення працівником поліції, ступеня його вини, обставин, за яких учинений проступок, а також те, що поведінка працівника Національної поліції України завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку, дії лейтенанта поліції ОСОБА_1 є проявом негідної поведінки в позаслужбовий час та підривають довіру до нього як до носія влади. Вказує , що дії ОСОБА_1 вказують на його особисту недисциплінованість та безвідповідальне ставлення до обов`язку дотримуватись вимог законодавства України, наказів Національної поліції України, Присяги працівника поліції та дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на рівень авторитету, створення позитивного іміджу Національної поліції та довіри суспільства до органів Національної поліції. З матеріалів службового розслідування встановлено вчинення позивачем дій, що за своїм характером дискредитують органи Національної поліції України, що поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, та що такі дії негативно спливають на імідж та репутацію Національної поліції України та дають можливість застосувати до нього крайній, найбільш суворий захід дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби. Також, вважає , що при накладенні на Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції було враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, тощо, що вбачається з висновку, складеного за результатами службового розслідування. Також, вважає , що ані в позовній заяві, ані під час розгляду справи судом позивач жодним чином не спростував висновків службового розслідування та не надав пояснень щодо власних дій, які були кваліфіковані як дисциплінарний поступок. Відповідачем були подані до суду належні та допустимі докази, що підтверджують факт порушення позивачем службової дисципліни, за що до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Посилаючись на обставини та доводи , викладенні в апеляційній скарзі , вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо визнана протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1415 о/с від 23 жовтня 2023 року «По особовому складу» в частині звільнення інспектора взводу №1 роти №2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Просить суд скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року по справі №440/16929/23 та прийняти постанову у справі, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. У зв`язку з тим, що Харківська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), просить судове засідання по справі № 440/16929/23 провести за відсутності представника відповідача.

Від позивача до суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу , вважає , що апеляційна скарга, як і інші процесуальні документи Відповідача, містить лише загальні фрази, без жодного конкретизування та посилання на належні докази, не надано відповідачем належних та допустимих доказів в підтвердження вчинення позивачем, під час оформлення вже відносно нього адміністративного матеріалу 08.09.2023, дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості і під час розгляду справи судом першої інстанції При цьому, позивачем були надані відповідні пояснення та докази, які повністю спростовують результати службового розслідування. Вважає, що апелянтом не доведено факту порушення позивачем службової дисципліни та правомірності застосування до позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення. Звертає увагу на те , що відповідач у висновку службового розслідування зазначає про відсутність обтяжуючих обставин в діях лейтенанта поліції ОСОБА_1 та надає його позитивну характеристику, не зазначає про негативні наслідки, спричинені його діями, При цьому, Відповідач не наводить, які саме дії Позивача унеможливлюють подальше виконання ним посадових своїх обов`язків, тому очевидно дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення не є співмірним. Відповідачем не обґрунтовано свого висновку про те, що дії позивача за своїм характером, способом учинення та тяжкістю наслідків становлять собою порушення Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію». Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року в адміністративній справі №440/16929/23 залишити без змін.

Сторони належним чином повідомленні про час та дату судового засідання.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи сторін у справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що ОСОБА_1 з 16.10.2019 року проходив службу в Національній поліції, з 29.08.2022 року на посаді інспектора взводу №1 роти №2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції.

Відповідно до доповідної записки від 08.09.2023 №9424/41/261/02-2023 08.09.2023 за № 9709вн/41/26/1-2023 до БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП надійшов рапорт старшого інспектора ВМАЗ БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Дерев`янка Олега Миколайовича щодо порушення службової дисципліни інспектором взводу № 1 роти № 2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 . Згідно з вказаним рапортом 08.09.2023 о 00.40 працівники ВМАЗ БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, перебуваючи на патрулюванні в складі наряду поліції Залік-0015, отримали інформацію в радіоефір про необхідність надання допомоги наряду поліції Залік-0101, який відпрацьовував виклик Порушення ПДР за адресою: вул. О. Білаша, 8, м. Кременчук. Прибувши на місце виклику, наряд виявив ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вказав на інспектора взводу № 1 роти № 2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Михайловського Сергія Сергійовича та повідомив, що той, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом КІА, номерний знак НОМЕР_2 .

Наказом ДПП від 08.09.2023 №1847 призначено службове розслідування, створено дисциплінарну комісію та відсторонено від виконання службових обов`язків ОСОБА_1 , за результатами якого складено висновок службового розслідування, затверджений начальником ДПП генералом поліції третього рангу Є. Жуковим 21.09.2023, відповідно до якого дисциплінарна комісія вважає:

1. Службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни 07.09.2023 о 23.50 інспектором взводу № 1 роти № 2 БГІП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилося у керуванні транспортним засобом КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння за адресою: вул. Олександра Білаша, № 8, м. Кременчук, Полтавська обл., та у відмові від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, завершити.

2. Відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, такими, що знайшли своє підтвердження.

3. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18, Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзацу другого частини п`ятої статті 14, абзацу третього частини другої статті 16 Закону України Про дорожній рух, пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарна комісія пропонує застосувати до інспектора взводу № 1 роти № 2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Департаментом патрульної поліції Національної поліції України винесено наказ № 520 від 27.09.2023 "Про застосування до працівника БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП дисциплінарного стягнення", яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушені вимог пункту 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, визначеної ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 6, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу другого частини п`ятої статті 14, абзацу третього частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух", пункту 2.5 ПДР, частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до інспектора взводу №1 роти №2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції .

Відповідно до наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Євгенія Жукова № 1415 о/с від 23 жовтня 2023 року "По особовому складу" звільнено інспектора взводу №1 роти №2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 23 жовтня 2023 року .

Не погоджуючись із правомірністю означених наказів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції, не виправдовуючи дій позивача щодо обставин вчиненого порушення, проаналізувавши зміст висновку, письмові докази та відеодокази по справі, матеріали службового розслідування, винесені накази за наслідком такого, взявши до уваги факти встановлені в Постанові Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.01.2024 у справі №537/3845/23, заслухавши свідків у справі, дійшов висновку, що при вирішенні питання про звільнення позивача було порушено визначену законом процедуру. Крім того, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх рішень на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та зважаючи на доводи адміністративного позову, суд дійшов висновку, що дії відповідача при їх прийнятті не свідчать, що такі прийнято на підставі та у спосіб визначений законом, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Як наслідок, висновок службового розслідування не може бути підставою для прийняття оскаржуваних наказів. Відтак наявні правові підстави для визнання протиправними та скасування наказів, прийнятих за наслідками проведеного службового розслідування. Встановивши відсутність фактичних та правових підстав саме для звільнення позивача зі служби в поліції, суд першої інстанції дійшов висновку щодо визнання протиправними спірні накази відповідача в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби та скасування їх в частині, що стосуються прав та інтересів позивача. Також, з посиланням на ст. 235 КЗпП України, суд першої інстанції дійшов щодо поновлення позивача на посаді з дня наступного за днем звільнення, тобто 24.10.2023 та стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь позивача середній заробіток час вимушеного прогулу виходячи із суми 62033,58 грн, з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджетів, які має здійснити роботодавець із присудженої суми.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII.

Частиною 1 ст. 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону № 580-VІІІ встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-ІХ, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Статтею 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Частиною 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ, зокрема, зобов`язано поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Відтак, за приписами ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Пунктами 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Суд зазначає, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати поведінки, яка підриває довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

Згідно з приписами ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначається Порядком №893.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

За приписами п.4 вказаного Розділу цього Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п.2 розділу VI цього Порядку підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 7 Порядку № 893 визначено, що висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.

У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 4 Розділу VII цього Порядку поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення в порядку та строки, визначені статтею 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 7 цією статті Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Вирішуючи питання про обґрунтованість вимог поданої апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Перевіряючи обґрунтованість звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту, колегія суддів виходить з такого.

Дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства та етичних норм, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх вчиняють.

Тобто поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.06.2021 у справі №815/2705/16, у постанові від 22.09.2022 у справі №420/4977/20.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для звільнення позивача з органів поліції слугував факт порушення службової дисципліни 07.09.2023 о 23.50 інспектором взводу № 1 роти № 2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 (0167873), що виразилося у керуванні транспортним засобом КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння за адресою: вул. Олександра Білаша, № 8, м. Кременчук, Полтавська область, та у відмові від проходження медичного огляду в установленому законом порядку.

У зв`язку з цим відповідачем зроблено висновок про грубе порушення позивачем службової дисципліни та правил етичної поведінки, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, які здобуті у ході службового розслідування та свідчать про реальну наявність у діях вищевказаного поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що 07.09.2023 о 23:56 на скорочений номер екстреного виклику поліції "102" (далі - скорочений номер "102") надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що за адресою вул. О. Білаша, 8, м. Кременчук, чоловік сідає за кермо автомобіля КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Заявник намагається завадити.

Згідно з електронним рапортом до події інспектора взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Шкіль Аріни Олександрівни, прибувши на місце виклику, працівники БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП виявили заявника, який повідомив, що водій автомобіля КІА СЕRАТО чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння. Також встановлено водія, ним виявився ОСОБА_1 , 1999 року народження, на якого складено протокол за частиною першою статті 130 КУпАП. Отримано пояснення від свідків.

Відповідно до розстановки сил та засобів особового складу роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП на нічну зміну 07.09.2023 старший лейтенант поліції ОСОБА_3 заступила на патрулювання в складі наряду поліції "Залік-0101" спільно з інспектором взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_4 .

Опитана у ході службового розслідування інспектор взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 пояснила, що 07.09.2023, о 23.56 під час патрулювання в складі наряду поліції Залік-0101 спільно з капітаном поліції ОСОБА_6 отримала виклик Порушення ПДР за адресою вул. О. Білаша, 8, м. Кременчук. Прибувши на місце виклику, вони встановили заявника, який повідомив, що водій транспортного засобу КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Свідки події повідомили, що останній здійснив різкий маневр та заїхав на бордюр на паркувальному майданчику поруч з магазином АТБ. Після зупинки автомобіля з нього вийшов водій та, хитаючись зі сторони в сторону, пішов у напрямку магазину, але він був зачинений. За цим фактом були також отримані письмові пояснення від свідків.

Опитувана додала, що під час спілкування з водієм була встановлена особа водія за допомогою пред`явленого посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб. Ним виявився лейтенант поліції ОСОБА_7 . На неодноразові пропонування останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він відмовлявся, тому стосовно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Опитаний у ході службового розслідування інспектор взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітан поліції ОСОБА_4 надав пояснення, аналогічні за змістом до пояснень старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 .

Відповідно до розстановки сил та засобів особового складу роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП в нічну зміну 07.09.2023 заступник командира роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_9 заступив на патрулювання у складі наряду поліції Залік-0201 спільно з інспектором взводу № 2 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 .

Опитаний у ході службового розслідування заступник командира роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_9 пояснив, що 08.09.2023 під час патрулювання в складі наряду поліції Залік- 0201 спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 близько 00.05 отримав дзвінок від капітана поліції ОСОБА_12 , який повідомив про те, що прибувши на виклик Порушення ПДР за адресою: вул. О. Білаша, 8, виявив, що особа, на яку вказали свідки, як на водія транспортного засобу КІА СЕRАТО чорного кольору, який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, можливо є поліцейським БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП. Опитуваний зазначив, що, прибувши за вказаною адресою, він встановив, що особа, на яку вказали свідки події, дійсно є працівником БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, а саме лейтенантом поліції ОСОБА_13 .

Під час спілкування свідки події повідомили, що саме лейтенант поліції ОСОБА_7 з явними ознаками алкогольного сп`яніння керував указаним автомобілем. Останньому неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу Драгер, однак він постійно ухилявся від відповіді. Також, лейтенант поліції ОСОБА_7 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я.

У подальшому, за словами старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 , стосовно лейтенанта поліції ОСОБА_1 були складені адміністративні матеріали за частиною першою статті 130 КУпАП за порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), та відсторонено його від керування.

Опитуваний додав, що під час складання адміністративних матеріалів лейтенант поліції ОСОБА_7 поводив себе зухвало та використовував некоректні висловлювання стосовно працівників БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП.

Опитаний у ході службового розслідування інспектор взводу № 1 роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_10 підтвердив пояснення, надані старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 .

Згідно з розстановкою сил та засобів особового складу роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП в нічну зміну 07.09.2023 командир роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_16 заступив на патрулювання у складі наряду поліції Залік-0151 спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_17 .

Опитаний у ході службового розслідування командир роти № 4 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_16 пояснив, що 08.09.2023 близько 00.15 під час несення служби в складі наряду поліції Залік-0151 спільно зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_18 отримав телефонний дзвінок від капітана поліції ОСОБА_12 , який доповів, що під час відпрацювання виклику Порушення ПДР за адресою: вул. О. Білаша, 8, виявив працівника БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На місці виклику були присутні громадяни, які вказали на останнього, як на водія автомобіля КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 . та повідомили, що вони, з метою недопущення порушення ПДР заблокували цей транспортний засіб та зателефонували на скорочений номер 102. У зв`язку з тим, що старший лейтенант поліції ОСОБА_19 знаходився ближче до місця події, опитуваний направив його туди для перевірки вказаної інформації та надання необхідної допомоги наряду поліції Залік-0101. На місці виклику інформація знайшла своє підтвердження та водієм виявився лейтенант поліції

ОСОБА_7 подальшому опитуваний доповів до відділення чергової служби БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП та помічнику командира БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітану поліції ОСОБА_20 про подію.

Прибувши особисто на місце події, старший лейтенант поліції ОСОБА_21 виявив лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який сидів у салоні автомобіля КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 , що належить йому на праві приватної власності. При цьому, він мав явні ознаки алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота), поводив себе некоректно стосовно поліцейських, які перебували на місці події. Лейтенант поліції ОСОБА_7 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, тому стосовно нього було складено протокол за частиною першою статті 130 КУпАП за порушення пункту 2.5 ПДР.

Опитаний у ході службового розслідування старший інспектор ВМАЗ БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_22 підтвердив пояснення, надані старшим лейтенантом поліції ОСОБА_23 .

Відповідно до графіку несення служби особовим складом БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП на вересень 2023 року 07.09.2023 лейтенант поліції ОСОБА_7 перебував на вихідному.

Опитаний у ході службового розслідування інспектор взводу № 1 роти № 2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що 07.09.2023 близько 23.45 за адресою: вул. О. Білаша, 8, м. Кременчук він з друзями під`їхав до магазину АТБ на автомобілі КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 . Він зазначив, що перебував на передньому пасажирському сидінні цього транспортного засобу, а за кермом знаходився його друг на ім`я ОСОБА_24 . На задньому сидінні перебувала дружина водія ОСОБА_25 та її дитина. Коли вони прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_24 повідомив, що відведе дружину та дитину до дідуся і повернеться. Водночас, за словами опитуваного, він у цей час направився до магазину за сигаретами. Ключі від автомобіля КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 , його друг залишив йому. Вийшовши з магазину, ОСОБА_7 сів до власного транспортного засобу, щоб зачекати ОСОБА_24 . У цей час невідомі небайдужі громадяни, побачивши це, подумали, що він збирається керувати автомобілем. Серед цих громадян був ОСОБА_26 , якого опитуваний в минулому під час виконання службових обов`язків притягав до адміністративної відповідальності.

У подальшому, як вказав ОСОБА_7 , на місце події прибули працівники БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП та почали звинувачувати його в керуванні транспортним засобом, хоча автомобіль увесь час стояв на місці та жодного руху не було. Під час спілкування з нарядом поліції він постійно наголошував на тому, що він за кермом не перебував та транспортний засіб не рухався, на що поліцейські повідомили, що є свідки, які вказали на нього та повідомили, що він керував транспортним засобом КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 . Потім наряд поліції почав складати адміністративні матеріали за частиною першою статті 130 КУпАП стосовно нього, що дуже обурило його. Після цього, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, як додав ОСОБА_7 , він почав сперечатись з працівниками БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП. За це опитуваний покаявся, свою вину визнав.

Пізніше на місце події прибув ОСОБА_24 , але наряд поліції відмовився отримувати від нього пояснення та вносити в протокол. Також працівники БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП відхилили клопотання лейтенанта поліції ОСОБА_1 про допит свідків, а саме ОСОБА_27 та ОСОБА_28 .

Лейтенант поліції ОСОБА_7 наголосив, що він не керував транспортним засобом КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 , оскільки він увесь цей час стояв біля магазину АТБ. Під час вказаної події опитуваний перебував на вихідному дні та алкогольних напоїв у цей день не вживав.

Опитаний у ході службового розслідування заступник командира роти № 2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_29 пояснив, що ним постійно проводиться профілактична робота з особовим складом щодо дотримання Правил етичної поведінки поліцейських під час несення служби та в позаслужбовий час. Неодноразово під час проведення нарад він доводив вимоги Закону України Про Національну поліцію. Щоразу під час проведення інструктажів він наголошує особовому складу роти № 1 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП про необхідність дотримання норм професійної етики. Ці всі вимоги опитуваний доводив кожному працівнику, в тому числі лейтенанту поліції

ОСОБА_30 ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до доручення БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП від 22.06.2023 № 6840вн/41/26/1/02-2023 Про переміщення працівників БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, лейтенант поліції ОСОБА_7 заступає згідно з графіком несення служби особового складу роти № 1 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП.

Опитаний у ході службового розслідування командир роти № 1 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітан поліції ОСОБА_31 пояснив, що перебуваючи на посаді командира роти № 1 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, систематично проводить профілактичну роботу з особовим складом щодо дотримання службової дисципліни та Правил етичної поведінки під час несення служби та в позаслужбовий час. Періодично проводить додаткові заняття з підпорядкованим особовим складом та організовує вивчення нормативно-правових актів, які регламентують діяльності поліції, зокрема наголошує на дотриманні вимог професійної етики. Також додав, що лейтенант поліції ОСОБА_7 також був присутній на вказаних інструктажах та додаткових заняттях.

Під час проведення службового розслідування 15.09.2023 лейтенант поліції ОСОБА_7 подав клопотання про долучення до матеріалів службового розслідування пояснень свідків ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_33 пояснив, що приблизно о 23.45 він, перебуваючи за кермом автомобіля КІА, під`їхав до магазину АТБ по вул. О. Білаша. Разом з ним в автомобілі знаходились дружина з дитиною та лейтенант поліції ОСОБА_7 , який сидів поруч на передньому сидінні. Потім, передавши ключі від указаного автомобіля лейтенанту поліції ОСОБА_34 , він повідомив йому, що підійде через 30 хв та пішов проводжати дружину з дитиною до бабусі. Після того, як ОСОБА_33 зі своєю дружиною та дитиною зайшов до будинку, йому зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що його звинувачують у керуванні транспортним засобом, що не відповідає дійсності. У подальшому, ОСОБА_35 з дружиною повернулись до магазину АТБ, автомобіль КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 , знаходився на тому ж місці, де він його припаркував. Підійшовши до працівників БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, він повідомив, що перебував за кермом цього транспортного засобу, однак поліцейські не захотіли його слухати та зауважили, що в них є свідки того, що автомобілем КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 , керував ОСОБА_7 . Також ОСОБА_35 додав, що коли він з дружиною пішов до бабусі, ОСОБА_7 пішов до магазину АТБ.

ОСОБА_36 пояснила, що 07.09.2023 приблизно о 23.45 вони прибули до магазину АТБ по вул. О. Білаша на автомобілі КІА, номерний знак НОМЕР_2 . За кермом цього транспортного засобу перебував її чоловік ОСОБА_35 , а на пасажирському сидінні знаходився власник лейтенант поліції ОСОБА_7 . Після цього чоловік вирішив провести її та маленьку дитину до бабусі. У цей час ОСОБА_7 хотів зайти до магазину, тому вони домовилися, що вона з чоловіком повернуться через 30-40 хв та відвезуть його додому. Близько 00.20 їм написав ОСОБА_7 про те, що працівники БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП звинувачують його в керуванні транспортним засобом. У подальшому вона з чоловіком ОСОБА_37 прибула на місце події та, підійшовши до поліцейських, повідомила, що саме її чоловік перебував за кермом автомобіля, але вони не захотіли слухати та повідомили, що є свідки того, що автомобілем КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 , керував саме лейтенант поліції ОСОБА_7 . Вона також додала, що о 23.45 та о 00.20 на місці події ОСОБА_26 був відсутній, адже вона його особисто знає.

Надаючи оцінку викладеному, колегія суддів звертає увагу , що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності саме за факт порушення службової дисципліни 07.09.2023 о 23:50 інспектором взводу № 1 роти № 2 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 (0167873), що виразилося у керуванні транспортним засобом КІА СЕRАТО, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння за адресою: вул. Олександра Білаша, № 8, м. Кременчук, Полтавська обл., та у відмові від проходження медичного огляду в установленому законом порядку.

В п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні визначено термін керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В постанові Верховного суду від 20 лютого 2019 року від № 404/4467/16-а зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою як дисциплінарного порушення, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Натомість факт саме керування транспортним засобом позивачем не зафіксований жодними належними доказами станом під час проведення службового розслідування ч то під час події яка слугувала підставою для призначення службового розслідування у відношення позивача.

Сама по собі відмова від проходження медичного огляду в установленому законом порядку позивачем обґрунтована фактом відсутності потреби в встановленні стану сп`яніння особи, що не здійснює керування автомобілем.

З урахуванням того, що службове розслідування проводилося за фактом порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , що виразилося у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та у відмові від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, а також з урахуванням того, що звільнено позивача, зокрема за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог абзацу другого частини п`ятої статті 14, абзацу третього частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух", пункту 2.5 ПДР, та з урахуванням заперечень позивача щодо факту керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спірним питанням є наявність чи відсутність належних та допустимих доказів в підтвердження вказаних обставин.

Сторонами не заперечується, що станом на час проведення службового розслідування відносно позивача був чинним протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №434133 від 08.09.2023 про те, що водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння . Також були наявні письмові пояснення свідків події: ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_2 , які зазначали, що бачили, як автомобіль КІА CERATO реєстраційний номер НОМЕР_2 підозріло рухався у сторону парковки магазину АТБ. Зупинившись, водій вийшов хитаючись в сторону входу магазину. Повернувшись до автомобіля, водій хотів сісти за кермо але ( ОСОБА_2 ) йому завадив, тому що він мав ознаки алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Відтак, станом на час проведення службового розслідування та формування відповідного висновку в ньому, а також станом на час винесення оскаржуваних наказів в матеріалах справи були документи в підтвердження саме зазначених вище обставин.

В той же час, суд звертає увагу відповідача, що станом на момент оформлення відносно позивача вказаного вище протоколу про вчинення адміністративного правопорушення позивач наголошував на необхідності врахуванні пояснень інших свідків події, в яких не було отримано пояснення у встановленому порядку.

Згідно Порядку проведення службових розслідувань №893, зокрема Розділом V визначено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Пунктом 14 Розділу V визначено, що під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Як слідує із висновку дисциплінарної комісії про наслідки службового розслідування від 21.09.2023 року службове розслідування проводилося у формі письмового провадження, (а.с. 180, т.1).

Дисциплінарним статутом зокрема передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Вказані норми містяться і в статті 18 ЗУ "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 № 2337-VIII, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

З матеріалів службового розслідування вбачається, що позивачем було надано письмові пояснення від 15.09.2023 року.

Також, позивачем подано клопотання на ім`я голови дисциплінарної комісії з проханням долучити до матеріалів службового розслідування пояснення свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 та надати їм оцінку /а.с. 157 т.1/.

Відповідно до пункту 5 розділу V Порядку №893, письмові клопотання поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, про отримання і долучення до матеріалів службового розслідування документів, отримання додаткових пояснень від інших осіб подаються голові або членам дисциплінарної комісії в межах строку проведення службового розслідування.

Голова дисциплінарної комісії впродовж п`яти робочих днів з моменту отримання такого письмового клопотання вивчає його обґрунтованість, за результатами вивчення в межах строку проведення службового розслідування приймає рішення про його задоволення або про відмову в задоволенні, про що інформує поліцейського, який подав таке клопотання.

В матеріалах службового розслідування наявні письмові пояснення ОСОБА_40 від 15.09.2023 та ОСОБА_41 від 15.09.2023 /а.с. 158-161 т./, які вказували про те, що позивач не здійснював керування зазначеним транспортним засобом. В той же час, відповідачем жодним чином у висновку за результатами службового розслідування не надано обґрунтовану оцінку вказаним поясненням.

В той же час, відповідачем в порушення п. 5 розділу V Порядку №893 не було прийнято жодного рішення у встановлений строк щодо клопотання позивача - ні про його задоволення, ні про відмову в задоволенні та, відповідно не було поінформовано позивача про таке рішення.

Відповідно до пункту 4 розділу VI Порядку №893, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема: пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи.

При цьому, в матеріалах службового розслідування лише зазначено про те, що "дисциплінарна комісія критично оцінює докази, надані лейтенантом поліції ОСОБА_13 (пояснення ОСОБА_42 та ОСОБА_36 ), оскільки вони суперечать відеозаписам з портативних відеореєстраторів працівників БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП" .

Однак, такі твердження є необґрунтованими , оскільки у висновку службового розслідування не зазначено, які пояснення надавали інші особи, яким відомі обставини справи, а саме: ОСОБА_43 та ОСОБА_36 , тобто їх зміст, не зважаючи на те, що вони долученні до матеріалів службового розслідування. Крім того, суд звертає увагу відповідача, що "відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП" не містять відомостей про саме "керування" позивачем транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відтак твердження зроблене на 26 сторінці висновку службового розслідування про те, що пояснення ОСОБА_42 та ОСОБА_36 суперечать відеозаписам з портативних відеореєстраторів працівників БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП є безпідставним.

Тобто, відповідачем в порушення вимог Порядку №893 та закону не було дотримано вимог закону ні під час проведення службового розслідування, ні при подальшій реалізації власних повноважень.

Також, колегія суддів звертає увагу на , що станом на час розгляду справи Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області розглянуто адміністративний матеріал, який надійшов з батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Під час розгляду вказаного матеріалу Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області було допитано в якості свідків, які надали наступні свідчення:

"Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_44 суду пояснив, що вони з ОСОБА_1 друзі, іноді він з дозволу ОСОБА_1 користується його автомобілем. 07.09.2023 ввечері йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив забрати його з рибалки. Разом з дружиною та дитиною він забрав ОСОБА_1 та поїхав до магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 , що по вул. Олександра Білаша. Автомобіль він припаркував на стоянці біля магазину та пішов проводжати свою дружину з дитиною до родичів, а ОСОБА_1 залишився його чекати. Через деякий час він повернувся та побачив, що відносно ОСОБА_1 працівники поліції складають протокол. Він, ОСОБА_44 , намагався пояснити поліцейським, що кермував автомобілем саме він, однак поліцейські не слухали його.

Допитана судом свідок ОСОБА_41 дала показання, що відповідають показанням ОСОБА_1 та ОСОБА_45 . Додатково вказала, що після того, як вона з дитиною пішла до родичів, більше до автомобіля не поверталася.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 07.09.2023 близько опівночі він разом зі своїми друзями ОСОБА_46 , ОСОБА_38 та іншими стояли біля магазину ІНФОРМАЦІЯ_5 , що поруч з магазином ІНФОРМАЦІЯ_4 по вул. Олександра Білаша в м. Кременчуці. Під`їхав автомобіль, з якого вийшла група людей та попрямувала до входу в магазин. Потім двоє дорослих з дитиною кудись пішли, а чоловік, що залишився, зайшов до магазину. Пізніше йому від працівників поліції стало відомо, що це ОСОБА_1 , раніше вони не зустрічалися. Вийшовши від магазину ОСОБА_1 попрямував до автомобіля. На його, ОСОБА_2 , погляд, він мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, його хода була хиткою. ОСОБА_1 підійшов до автомобіля та сів на водійське сидіння, тому йому, ОСОБА_2 , здалося, що ОСОБА_7 зібрався їхати. Разом з ОСОБА_46 , ОСОБА_38 він підійшов поближче, почали спілкуватися з ОСОБА_1 і він остаточно зрозумів, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Щоб завадити ОСОБА_1 керувати автомобілем у стані сп`яніння, вони викликали поліцію. Дійсно, ОСОБА_1 казав їм, що їхати не буде, двигун не заводив, але клацав ключима так, нібито збирався їхати. Приїхавши, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд, останній не погодився і заперечив, що керував авто. Зазначив, що хто саме керував транспортним засобом, коли машина під`їхала до магазину, він не бачив, з машини вийшло двоє чоловіків, хто з якого місця не пам`ятає, проте, оскільки залишився біля машини ОСОБА_1 , то він подумав, що керував автомобілем саме останній. Після того, як працівники патрульної поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол підійшов хлопець, який був разом з ОСОБА_1 в машині.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_47 пояснив, що з ОСОБА_1 вони не знайомі. 07.09.2023 близько 23 год. 40 хв. до магазину АТБ, що по вул. Олександра Білаша, під`їхав автомобіль. Хто саме керував авто він не бачив, звернув увагу тільки, що вийшло троє дорослих людей (два чоловіка і жінка) та дитина, і попрямували до магазину. Через кілька хвилин до автомобіля повернувся один чоловік, як йому стало пізніше відомо, ОСОБА_1 , який очевидно для нього (свідка) перебував напідпитку. Оскільки ключі від автомобіля були у ОСОБА_1 , то він, ОСОБА_47 , і зробив висновок, що керував транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Йому, ОСОБА_48 , здалося, що ОСОБА_1 збирається їхати на автомобілі, тому він разом зі своїми друзями намагалися цьому завадити та викликали поліцію.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 пояснила, що 07.09.2023 близько опівночі разом з друзями вона була поруч з магазином АТБ, що по АДРЕСА_2 . Вони побачили, як на стоянку поруч з магазином припаркувалася машина і з неї вийшли люди. Через деякий час до машини повернувся, як потім виявилося ОСОБА_1 . Вони з друзями помітили, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння і тому, боячись, щоб він не кермував напідпитку, викликали поліцію. Вказала, що вона не звернула уваги на те, хто був за кермом коли автомобіль паркували на стоянці.".

За наслідками розгляду такого адміністративного матеріалу Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області винесено постанову від 29.01.2024 у справі №537/3845/23, яка набрала законної сили, якою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення /а.с. 10-12, т.2/, оскільки особою, яка складала адміністративний протокол, не було надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст. 130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2022 року по справі № 9901/159/19 зазначила, що адміністративна і дисциплінарна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності, мають різний склад порушення, тому притягнення чи непритягнення до дисциплінарної відповідальності не може обумовлюватись наявністю чи відсутністю складу іншого правопорушення чи фактом притягнення до іншого виду відповідальності. Суд у межах розгляду цієї справи не досліджує питання наявності або відсутності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а надає правову оцінку обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

Така правова позиція вже викладалась в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 800/531/17 та від 12 лютого 2019 року у справі № 9901/711/18.

Вказана постанова Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.01.2024 у справі № 537/3845/23 взята судом до уваги при розгляді даної справи як доказ в підтвердження неповного, тобто без врахування всіх обставин, проведення відносно позивача службового розслідування, зокрема в тій частині, що службове розслідування проводилося саме щодо проступку позивача, який, за висновками дисциплінарної комісії, виразився у керуванні поліцейським (позивачем) транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, але як встановлено Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, у тому числі з урахуванням пояснень свідків, яким дисциплінарною комісією не надано оцінки, відсутній факт керування позивачем транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даної справи Полтавським окружним адміністративним судом допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_49 , який пояснив, що він з дозволу ОСОБА_1 користується його автомобілем. 07.09.2023 ввечері йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив забрати його з риболовлі, у зв`язку з чим разом із своєю дружиною та дитиною він забрав ОСОБА_1 з обумовленого місця, направились до дитячого майданчику в місті, а потім направились до магазину АТБ, що по вул. Олександра Білаша. Автомобіль він ( ОСОБА_44 ) припаркував на стоянці біля магазину, однак через сварку з дружиною, пішов проводжати свою дружину з дитиною для ночівлі до її родичів, а ОСОБА_1 залишився його чекати. Через деякий час він повернувся та побачив, що відносно ОСОБА_1 працівники поліції складають протокол. Він, ОСОБА_44 , намагався пояснити поліцейським, що кермував автомобілем саме він, а не ОСОБА_1 , однак поліцейські не слухали його і сказали що вже відібранні пояснення інших свідків. Наголосив, що за кермом автомобіля перебував саме він, ОСОБА_45 .

Також, судом першої інстанції допитана в якості свідків ОСОБА_28 пояснила, що, будучи давніми знайомими, Шульженки неодноразово просили у ОСОБА_1 автомобіль у користування. Так, 07.09.2023 ОСОБА_1 попрохав відвезти його на рибалку та забрати з неї, враховуючи прохання ОСОБА_40 скористатись автомобілем ОСОБА_1 . Забравши позивача з рибалки, вони ОСОБА_44 , ОСОБА_41 разом з їх дитиною та ОСОБА_1 поїхали до дитячого майданчика в місті, а після - до магазину "АТБ". Через тривалу прогулянку та небажання ОСОБА_40 повертатись додому, почалась сварка і ОСОБА_41 разом з їх дитиною направилась до її дідуся та бабусі, що проживали в 30 хвилинах від вказаного вище магазину "АТБ". Її чоловік ( ОСОБА_44 ) послідував за нею з дитиною. Однак, діставшись оселі її дідуся та бабусі ОСОБА_44 повідомив, що треба повертатись, оскільки відносно ОСОБА_1 працівники поліції складають протокол. Поклавши дитину спати та повернувшись до магазину, за словами ОСОБА_41 , ОСОБА_44 намагався поспілкуватись з працівниками патрульної поліції та повідомити їм, що це саме він - ОСОБА_44 керував автомобілем, однак останні його ігнорували. Також зазначила, що саме її чоловік здійснював керування транспортним засобом, а не ОСОБА_1 .

Полтавським окружним адміністративним судом допитаний в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що 07.09.2023 близько опівночі він разом зі своїми товаришами стояли біля магазину ІНФОРМАЦІЯ_5 , що поруч з магазином ІНФОРМАЦІЯ_4 по АДРЕСА_2 . Під`їхав автомобіль, з якого вийшла група людей та попрямувала до входу в магазин. Потім двоє дорослих з дитиною кудись пішли, а чоловік, що залишився, зайшов до магазину, а в подальшому повернувшись до автомобілю сів на водійське місце. Такий чоловік відповідно до слів свідка ОСОБА_2 мав на його думку явні ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Зважаючи на нещодавній випадок смертельного ДТП в цьому районі, ОСОБА_2 з метою запобігти можливому початку руху такої особи підійшов до автомобіля разом з товаришами та почав спілкуватись з чоловіком з метою з`ясувати його стан. Потім ОСОБА_2 викликав патрульну поліцію з метою встановлення даних обставин. Стосовно розбіжностей в наданих ним патрульним поясненнях в час події та під час допиту в якості свідка в Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області та Полтавському окружному адміністративному суді стосовно того, хто саме був за кермом, коли автомобіль під`їхав на парковку магазину "АТБ", ОСОБА_2 не надав чітких пояснень, посилався на пізню годину та тривалий час, що минув від такої події. Однак, підтвердив, що він не бачив та не може із впевненістю сказати, що саме ОСОБА_1 був за кермом, коли автомобіль під`їхав до парковки магазину "АТБ". Також повідомив, що він разом із знайомими стояли не зовсім близько до місця парковки автомобіля в момент, коли він під`їхав та, враховуючи значну відстань і темну пору доби він точно не бачив, хто саме був за кермом, але бачив як ОСОБА_1 вийшов із магазину і сів на місце водія, тому вирішив завадити можливому руху автомобіля із таким водієм та викликав патрульну поліцію.

Суд першої інстанції вірно прийняв до уваги твердженнями представника відповідача, що станом на час проведення службового розслідування у нього не було відповідних доказів, а саме Постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.01.2024 у справі №537/3845/23, а також про те, що пояснення ОСОБА_2 та інших осіб, які надавали пояснення патрульним під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , відрізняються від їх пояснень, наданих вже в якості свідків у вказаній вище справі та у справі, що розглядається.

Однак, наявність вищевказаних доказів під час розгляду цієї справи не надає можливості суду відхилити їх з огляду на те, що саме вказані докази є належними у питанні "не здійсненні позивачем керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння".

Враховуючи те, що службове розслідування було проведено відносно вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у керуванні позивачем транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та притягнуто до відповідальності позивача було зокрема за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог абзацу другого частини п`ятої статті 14, абзацу третього частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух", пункту 2.5 ПДР, а вказані обставини спростовані Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, від 29.01.2024 року у справі №537/3845/23, яка набрала законної сили, колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного наказу, як такого , що винесений без наявності достатніх підстав та без врахування всіх обставин, які мали бути враховані під час його прийняття.

Що стосується доводів апелянта про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні ним вимог пунктів 1, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, то суд зауважує наступне.

Вказаними пунктами 1, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Стосовно порушення пункту 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, суд зауважує, що як у висновку за наслідками проведеного службового розслідування, як і в оскаржуваному наказі не зазначено у чому саме полягало не утримання позивачем від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України. Враховуючи, що згідно Постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.01.2024 у справі №537/3845/23, позивач не здійснював керування транспортним засобом, то вимоги поліцейського направлені до нього як до водія, яким він себе таким не вважав, і не був, згідно вказаної вище Постанови суду Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, відповідно і не виконувалися ним, як водієм, яким він не був. Щодо невиконання інших вимог, відповідачем в матеріалах службового розслідування не зазначено.

Стосовно порушення пунктів 1 та 13 частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту, а саме бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України та сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції, то відповідачами взагалі не надано жодних належних та допустимих обґрунтувань в чому полягає їх не виконання позивачем. Крім того, як було встановлено судом із наданих відповідачем відеозаписів із камер патрульних поліцейських та незаперечується сторонами, позивачем було повідомлено своє керівництво про вказану подію, зокрема одному із керівників, який був присутній під час оформлення адміністративного матеріалу. Про які інші "виявлені порушення" мав інформувати позивач керівника - матеріали службового розслідування не містять відповідних доводів та висновків.

Щодо доводів відповідача про вчинення позивачем прояву неповаги до інших поліцейських і працівників поліції, то суд погоджується із ними з огляду на неналежну поведінку позивача, яка ставиться для поліцейського, зокрема під час спілкування із патрульними, які намагалися оформити відносно нього адміністративний матеріал та під час спілкування позивача із його знайомими в момент цієї ж події. При цьому , такі твердження відповідача є неналежними в частині обґрунтування правомірності оскаржуваних наказів, з огляду на те, що позивача не було звільнено саме за порушення пункту 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, яким встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Стосовно доводів апелянта з посиланням на вчинення позивачем дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості, колегія суддів зазначає, що обставини, відносно яких було призначено службове розслідування не містять належного підтвердження таких доводів. Зокрема, позивач не перебував на службі в такий день, а мав вихідний, він не перебував у форменому одязі. Ним не було здійснено ні дорожньо-транспортну пригоду, ні порушення правил дорожнього руху, як встановлено в Постанові Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.01.2024 у справі №537/3845/23 позивач не керував транспортним засобом в стані сп`яніння. Під час оформлення відносно нього адміністративного матеріалу було лише декілька осіб, яким не було відомо, що позивач є працівником патрульної поліції. Свідок ОСОБА_2 , пояснив, що він не пам`ятає позивача, як працівника патрульної поліції, який відносно нього колись складав чи міг складати адміністративні матеріали, оскільки він його не бачив і як було згодом з`ясовано та незаперечується сторонами безпосередньо відносно ОСОБА_2 оформлення адмінматеріалу здійснював напарник позивача, а позивач у той момент не виходив із авто. Відтак, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів в підтвердження вчинення позивачем, під час оформлення вже відносно нього адміністративного матеріалу 08.09.2023, дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

Також , відповідачі вважають, що ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, який виразився в таких діях, як негідна поведінка, у тому числі використання нецензурної лексики при спілкуванні з патрульними, перебування в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про грубе порушення службової дисципліни та професійної етики, що має негативні наслідки, які полягають в умисних діях, що дискредитують звання поліцейського, та підривають авторитет Національної поліції України.

У той же час, особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану передбачені статтею 29 Дисциплінарного статуту НПУ, яка визначає наступне.

У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Отже, в період дії воєнного стану до поліцейського може застосовуватися одне із визначених у частині третій статті 13 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарне стягнення, але з урахуванням особливостей визначених статтею 29 цього Статуту.

За змістом частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Отже, повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту НПУ, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Аналогічний правовий підхід щодо застосування статті 29 Дисциплінарного статуту НПУ викладений Верховним Судом у постановах від 21 вересня 2023 року у справі N 160/8030/22, від 23 листопада 2023 року у справі N 420/14443/22 та від 08 лютого 2024 року у справі N 160/11195/23.

Водночас відповідачами не наведено у висновку службового розслідування та в наказах, що оскаржуються, мотивів незастосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таким чином, з урахуванням того, що позивач не перебував на службі, не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та оцінюючи співмірність застосованого дисциплінарного стягнення, відповідачем не спростовано доводів позивача, що неприйнятна для поліцейського поведінка позивача спричинена вірогідним притягненням його до адміністративної відповідальності за правопорушення, якого ним не вчинялось, а також відмову патрульних у опитуванні осіб, що перебували з ним у транспортному засобі як свідків обставин, а також як реакція на упереджене ставлення до позивача інших патрульних поліцейських під час оформлення адміністративних матеріалів.

У постанові від 26.01.2022 у справі № 620/397/21 Верховний Суд вказав, що стосовно правової оцінки правильності й обґрунтованості рішення про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, то вона повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Згідно частини четвертої статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, зокрема, вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення (пункт 2 частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту).

Відтак, при оцінці співмірності обраного керівником виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, наявність (відсутність) непогашених дисциплінарних стягнень на момент притягнення його до відповідальності за цим дисциплінарним проступком і, як підсумок, наявність (відсутність) причинного зв`язку із тим чи не сталася ця подія внаслідок особистої безвідповідальності, низьких ділових та моральних якостей позивача та його неналежного ставлення до службових обов`язків.

Так, звільняючи позивача лише з підстави наявного факту негідної поведінки , не врахувавши всіх обставин, які мали бути враховані під час службового розслідування, відповідач не дотримався критерію "пропорційно", зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення (дії). Метою дотримання цього принципу є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб`єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Тобто, звільнення зі служби в поліції є найбільш суворим видом дисциплінарного стягнення, який в даному випадку (з урахуванням відсутності факту керування транспортним засобом у стані сп`яння) є неприйнятним, оскільки не відповідає критерію "пропорційно".

Наведене свідчить про факт застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу без належної і об`єктивної оцінки всіх обставин справи, а тому застосований до позивача захід впливу визнається судом надмірним, що свідчить про його протиправність.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

З положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - "поза будь-яким розумним сумнівом", у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - "баланс вірогідностей".

Разом із тим, саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту ч.1 ст.77 та ч.2 ст.77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020р. по справі №520/2261/19, де указано, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Окрім того, саме таке тлумачення стандартів доказування є цілком релевантним правовому висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. у справі №916/3027/21.

Враховуючи вищевикладене та встановлене судом першої інстанції, оцінивши докази , які містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, перевіривши наведені доводи як позивача так і апелянта, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у ході розгляду справи владним суб`єктом не подано доказів як до суду першої так і апеляційної інстанцій відповідності закону оскарженого управлінського волевиявлення у формі наказу про звільнення, а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення.

Межі судового контролю при розгляді справ стосовно незаконності рішень суб`єктів владних повноважень визначено ст. 2 КАС України, відповідно до ч. 2 якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, відсутність фактичних та правових підстав саме для звільнення позивача зі служби в поліції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані накази не відповідають критеріям обґрунтованості рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у ч.2 ст.2 КАС України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню в частині, що стосуються прав та інтересів позивача, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі. Тобто, позивач підлягає поновленню на посаді з якої його було звільнено.

За ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, скасування наказу про звільнення позивача передбачає поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції з 24.10.2023, з виплатою на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 24.10.2023 по 16.04.2024 виходячи із суми в розмірі 62033,58 грн з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджетів, які має здійснити роботодавець із присудженої суми.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 по справі № 440/16929/23 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 10.07.2024 року