Справа № 460/4709/24
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2024 року м. Рівне №460/4709/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач 2), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 24.04.2024 №12 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати відповідача 2 призначити й виплачувати позивачу пенсію за віком з 16.04.2024 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу періоди сезонних робіт в Бабино-Томахівському цукровому заводі з 08.09.1993 по 04.12.1993, з 14.09.1994 по 08.12.1994, з 26.09.1995 по 03.12.1995, з 24.09.1996 по 30.11.1996, з 24.09.1997 по 30.11.1996, з 24.09.1997 по 20.11.1997, як зайнятість протягом одного повного сезону за один рік роботи.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач звернулася до відповідача 2 із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як досягла відповідного пенсійного віку для призначення пенсії (60 років). Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24.04.2024 №12 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки не вистачає страхового стажу. Позивач вважає, що відповідачем протиправно зараховано періоди роботи позивача з 1993 року по 1997 рік сезонним працівником в цукрово-переробній галузі до її стажу роботи за фактичною тривалістю, а не один сезон за один рік, як це передбачено статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583. Позивач вважає, що таким рішенням суб`єкта владних повноважень, протиправно порушені конституційні права та інтереси на соціальний захист в тому числі пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 07.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

До суду від відповідача 1 надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зокрема, зазначив, що позивач 16.04.2024 року звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України за призначенням пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон 1058). Головним управлінням Пенсійного фонду в Запорізькій області винесено рішення від 24.04.2024 року №12 про відмову у призначенні пенсії відповідно до п.1 ст.26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж позивача складає 29 років 02 місяці 17 днів. Згідно з п.1 ст. 26 закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року. Отже, позивачу виповнилось 60 років у квітні 2024 року та необхідний страховий стаж для призначення пенсії визначений законом становить 31 рік. Вказав, що позивач працювала на сезонних роботах в Бабино-Томахівському цукровому заводі, а саме: з 08.09.1993 по 04.12.1993 - 0 років 2 місяці 27 днів; з 14.09.1994 по 09.12.1994 - 0 років 2 місяці 26 днів; з 20.09.1995 по 03.12.1995 - 0 років 2 місяці 14 днів; з 24.09.1996 по 30.11.1996 - 0 років 2 місяці 7 днів; з 24.09.1997 по 20.11.1997 - 0 років 1 місяць 27 днів. Відповідно до п.5 Списку сезонних робіт, зайнятість на яких протягом повного сезону зараховується до стажу для призначення пенсії за рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583, робота на підприємствах цукрової та консервної галузей промисловості зараховується до стажу для призначення пенсії за рік роботи. За змістом спірного рішення, позивачу було зараховано спірні періоди роботи до її страхового стажу за їх фактичною тривалістю. Таким чином, враховуючи відсутність необхідного страхового стажу права на пенсію за віком позивач не набув. Вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач 2 відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ у Рівненській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та 24.04.2024 прийнято рішення №12 про відмову у призначенні пенсії. У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж, який враховано ГУ ПФУ в Запорізькій області становить 29 років 02 місяці 17 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. Не зараховані до страхового стажу періоди сезонних робіт позивача в Бабино-Томахівському цукровому заводі з 08.09.1993 по 04.12.1993, з 14.09.1994 по 08.12.1994, з 26.09.1995 по 03.12.1995, з 24.09.1996 по 30.11.1996, з 24.09.1997 по 30.11.1996, з 24.09.1997 по 20.11.1997, як зайнятість протягом одного повного сезону за один рік роботи.

Вважаючи означене рішення органу Пенсійного фонду протиправним, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав, з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону № 1058-IV встановлені умови призначення пенсії за віком. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Судом встановлено, що на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком позивач досягла 60 років .

Відповідно до ч. 1ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До набрання чинності Закону №1058-IV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), відповідно до статті 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв, при цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №637).

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів Порядку № 637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 24.09.1974 №310-09 «Про умови праці робітників і службовців, зайнятих на сезонних роботах» визначено, що сезонними вважаються роботи, які внаслідок природних і кліматичних умов виконуються не цілий рік, а протягом певного періоду (сезону), що не перевищує шести місяців (ст.1).

Робітникам і службовцям, зайнятим на сезонних роботах, у випадках, передбачених законодавством, стаж роботи на даному підприємстві, в установі, організації підсумовується і вважається безперервним, якщо вони пропрацювали сезон повністю, уклали трудовий договір на наступний сезон і повернулися на роботу в установлений строк. Час міжсезонної перерви не зараховується до безперервного стажу роботи. У випадках, передбачених постановами Ради Міністрів СРСР, робота протягом повного сезону зараховується до стажу, який дає право на пенсію, за рік роботи (ст. 11).

Статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII передбачено порядок включення в стаж роботи окремих видів робіт, зокрема, абзацами 2 та 3 встановлено, що робота протягом повного сезону на підприємствах і в організаціях сезонних галузей промисловості, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств і організацій, - за списком, що затверджується Кабінетом Міністрів України, зараховується до стажу роботи за рік роботи.

Інші сезонні роботи зараховуються до стажу роботи за їх фактичною тривалістю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 затверджено, зокрема, Список сезонних робіт, зайнятість на яких протягом повного сезону зараховується до стажу для призначення пенсії за рік роботи, пунктом 5 якого до сезонних робіт віднесено роботу на підприємствах цукрової та консервної галузей промисловості.

У трудовій книжці позивача від 25.03.1983 наявні записи про її роботу сезонно у період з 1993 року по 1997 рік на підприємствах цукрової галузі промисловості, а саме: з 08.09.1993 по 04.12.1993, з 14.09.1994 по 08.12.1994, з 26.09.1995 по 03.12.1995, з 24.09.1996 по 30.11.1996, з 24.09.1997 по 20.11.1997 на Бабино-Томахівському цукровому заводі.

Зайнятість позивача на сезонних роботах в означені періоди підтверджується також первинними документами: архівним витягом Комунальної установи "Трудовий архів Гощанської селищної ради" №753 від 29.12.2023, архівним витягом Комунальної установи "Трудовий архів Гощанської селищної ради" №754 від 29.12.2023, архівним витягом Комунальної установи "Трудовий архів Гощанської селищної ради" №755 від 29.12.2023, архівним витягом Комунальної установи "Трудовий архів Гощанської селищної ради" №756 від 29.12.2023.

У трудовій книжці та зазначених вище первинних документах зазначено, що позивач прийнята на сезонну роботу з початку сезону, та звільнена у зв`язку із закінченням такого сезону.

Таким чином, позивач має право на зарахування означених періодів сезонної роботи до її страхового стажу роботи як зайнятість протягом одного сезону за один рік роботи.

Однак, за змістом розрахунку форми РС-право відповідач зарахував сезонні роботи позивача з 08.09.1993 по 04.12.1993 - 0 років 2 місяці 27 днів; з 14.09.1994 по 09.12.1994 - 0 років 2 місяці 26 днів; з 20.09.1995 по 03.12.1995 - 0 років 2 місяці 14 днів; з 24.09.1996 по 30.11.1996 - 0 років 2 місяці 7 днів; з 24.09.1997 по 20.11.1997 - 0 років 1 місяць 27 днів - до її страхового стажу за їх фактичною тривалістю.

Тобто із 5 років 0 місяців 0 днів, які мав зарахувати у страховий стаж позивачеві відповідач зараховано 1 рік 0 місяців 17 днів.

При цьому, підстави такого зарахування вказаних періодів до страхового стажу позивача відповідач не зазначив, що за наведених вище обставин не можна визнати обґрунтованим.

З урахуванням викладеного, суд вважає протиправним незарахування періодів сезонних робіт позивача з 1993 року по 1997 рік на підприємствах цукрової галузі промисловості, а саме: з 08.09.1993 по 04.12.1993, з 14.09.1994 по 08.12.1994, з 26.09.1995 по 03.12.1995, з 24.09.1996 по 30.11.1996, з 24.09.1997 по 20.11.1997 до її страхового стажу роботи як зайнятість протягом одного сезону за один рік роботи (5 років).

Водночас суд відхиляє покликання позивача на Список сезонних робіт і сезонних галузей, затв. постановою КМУ від 28 березня 1997 р. № 278, оскільки вказаний список затверджений відповідно до частини дев`ятої статті 6 Закону України "Про відпустки", а не ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо необхідності для повного відновлення порушеного права позивача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком, зарахувавши до страхового стажу позивача періоди її роботи з 08.09.1993 по 04.12.1993, з 14.09.1994 по 08.12.1994, з 26.09.1995 по 03.12.1995, з 24.09.1996 по 30.11.1996, з 24.09.1997 по 20.11.1997 на Бабино-Томахівському цукровому заводі як зайнятість протягом одного сезону за один рік роботи (5 років)

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 08.02.2024 по справі № 500/1216/23, згідно з якою дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Харківській області. А відтак, у задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Рівненській області позивачу слід відмовити.

Відповідно до статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивачу 60 років виповнилося 15.04.2024 року, а з заявою про призначення пенсії та необхідними документами позивач звернулася 16.04.2024, то пенсія повинна бути призначена позивачу з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку 16.04.2024.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково.

Враховуючи положення ч.3 ст.139 КАС України, судовий збір, сплачений за подання цього позову, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24.04.2024 №12 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди сезонних робіт в Бабино-Томахівському цукровому заводі з 08.09.1993 по 04.12.1993, з 14.09.1994 по 08.12.1994, з 26.09.1995 по 03.12.1995, з 24.09.1996 по 30.11.1996, з 24.09.1997 по 30.11.1996, з 24.09.1997 по 20.11.1997, як зайнятість протягом одного повного сезону за один рік роботи.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 16 квітня 2024 року.

В задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області суму судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 09 липня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, 158Б,м. Запоріжжя,Запорізька обл.,69005, ЄДРПОУ/РНОКПП 20490012)

Суддя С.М. Дуляницька