Справа № 320/30695/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 липня 2024 року Київ № 320/30695/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду 10.12.2023 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов адміністративний позов (у зв`язку з надмірним навантаженням зареєстрований 29.06.2024, автоматизований розподіл здійснено 01.07.2024) ОСОБА_1 в особі представника адвоката Новікова І.І. до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Предметом позову є бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Пенсійного фонду України щодо невчинення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру призначеної позивачу пенсії на підставі довідки фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 22.11.2021 за № 21/3/2-9/878-1082, у відповідності до вимог статей 42 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема: чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною першою статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом частини четвертої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Поняття ордеру визначено у частині другій статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до якої це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги; ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката; Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

12.04.2019 рішенням Ради адвокатів України № 41 «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції» (далі - Положення № 41) затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, згідно з яким впроваджена процедура електронного генерування ордерів на надання правничої (правової) допомоги адвокатом через особистий кабінет адвоката на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

Згідно з пунктами 4-6 Положення № 41 адвокатам України дозволено в строк до 01.01.2022 використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону.

Типова форма ордеру, виготовлена друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, яке затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012, із змінами та доповненнями, діє після 01.01.2022 до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні).

Визнано таким, що втратило чинність Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012, зі змінами та доповненнями, крім Додатку № 1 до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012 та пункту 18 Положення, які діють до 01.01.2022.

До матеріалів позовної заяви від 10.12.2023 додано фотокопію ордера виготовленого друкарським способом серії ДН № 151668 на надання правової допомоги від 23.09.2021 (Типова форма ордера, затверджена рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36).

Отже, вказаний ордер не може вважатись таким, що виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Таким чином, повноваження адвоката Новікова І.І., як представника в адміністративному судочинстві, не підтверджені в порядку, встановленому законом.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій від імені ОСОБА_1 , зокрема, не підтверджено у встановленому законом порядку.

За нормами пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення судом позовної заяви з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою заявою, не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі оскарження дій суб`єкта владних повноважень учасником справи особисто або через представника.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах від 27.04.2021 у справі № 420/1819/21, від 31.05.2021 у справі № 140/16276/20.

З огляду на те, що до позовної заяви не надано належного ордера на підтвердження повноважень представника, позовна заява підлягає поверненню.

Окремо суд звертає увагу на таке.

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (пункт 9 частини третьої статті 2 Кодексу).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини п`ятої статті 44 Кодексу).

За змістом частини третьої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

За нормами частини першої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із частиною другою цієї статті, суд з урахуванням конкретних обставин справи може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Суд констатує, що подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, є неприпустимим та вважається зловживанням процесуальними правами, що має відповідні процесуальні наслідки.

Із комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» установлено, що 03.06.2024 у Київському окружному адміністративному суді зареєстрована позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, яка подана через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 30.05.2024.

Предметом позову у межах справи № 320/25429/24, провадження в якій відкрито ухвалою суду від 20.06.2024, є дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, за виданою довідкою фінансово-економічним управлінням Служби безпеки України вих. № 21/3/2-9/878-1082 від 22.11.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019.

Як зазначалось вище, предметом позову у межах справи № 320/30695/24 є бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Пенсійного фонду України щодо невчинення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру призначеної позивачу пенсії на підставі довідки фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 22.11.2021 за № 21/3/2-9/878-1082, у відповідності до вимог статей 42 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Із урахуванням викладеного, предмет і підстави позовів у справі № 320/30695/24 і у справі № 320/25429/24 є однаковими (аналогічними), незважаючи на те, що у межах розглядуваної справи у якості другого відповідача визначено Пенсійний фонд України.

Ці дії суперечать основним засадам (принципам) адміністративного судочинства, а також його завданню.

З огляду на викладене, вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України.

Із урахуванням викладеного, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 45 Кодексу).

Ураховуючи наведене, суд доходить висновку про зловживання процесуальними правами особою, яка подала цей позов, а відтак і констатує наявність підстав для застосування наслідків цього, а саме повернення позовної заяви на підставі частини третьої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки позовна заява з додатками у паперовому вигляді до суду не подавалась, а сформована в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», суд обмежується лише процесуальним рішенням про відмову у відкритті провадження без надсилання позивачу позовної заяви та усіх доданих до неї матеріалів.

Керуючись статтями 44, 45, 55, 59, 169, 243, 246, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Скрипка І.М.