Справа № 120/3519/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3519/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

09 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року (ухвалена в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.03.2024 року позовну заяву залишено без руху. Зазначено, що недоліки можуть бути усунені шляхом надання до суду належним чином засвідченої копії паспорта ОСОБА_1 в частині відмітки про зареєстроване місце проживання або ж іншого документа (довідки) на підтвердження зареєстрованого місця проживання.

Надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. за реквізитами для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд., або інші надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог ухвали до суду 05.04.2024 надійшла заява від ОСОБА_1 в якій останній вказав, що вимога суду щодо надання доказів про місце його проживання або реєстрації не підлягає задоволенню. Також долучив відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 07.03.2024 з період 1 кварталу 2023 по 4 квартал 2023, у якій зазначено, що інформація про доходи відсутня та довідку ГУ ПФУ у Вінницькій області №278/0200-0219-11 від 01.03.2023 року, із змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 17 (сервісний центр) м. Тульчин ГУ ПФУ у Вінницькій області та не отримує пенсію згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2024 позовну заяву повернуто позивачу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, в тому числі, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист. Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, який має відповідати вимогам встановленим ст. 160, 161 КАС України.

За приписами ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п. 4, 5, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом вище наведених норм процесуального закону повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.03.2024 року позовну заяву залишено без руху. Зазначено, що недоліки можуть бути усунені шляхом надання до суду належним чином засвідченої копії паспорта ОСОБА_1 в частині відмітки про зареєстроване місце проживання або ж іншого документа (довідки) на підтвердження зареєстрованого місця проживання.

Надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. за реквізитами для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд., або інші надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Колегія суддів звертає увагу, що на виконання вказаної ухвали позивачем було надано відповідні документи.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що залишаючи без руху позовну заяву, судом першої інстанції було конкретизовано, які саме докази на підтвердження заявлених позовних вимог необхідно подати позивачу.

Надаючи оцінку доводам апелянта в частині ненадання до суду належним чином засвідченої копії паспорта ОСОБА_1 в частині відмітки про зареєстроване місце проживання або ж іншого документа (довідки) на підтвердження зареєстрованого місця проживання, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви адреса ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_1 .

При цьому, доказів, що позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 суду не надано.

Крім того, як слідує із долученої до позовної заяви довіреності виданої на представлення інтересів ОСОБА_1 вбачається, що місцем постійного проживання є Португалія.

Таким чином, в матеріалах позовної заяви відсутні відомості про зареєстроване місце проживання позивача.

Встановлені обставини є перешкодою для відкриття провадження у справі з огляду на те, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Так, згідно з ч. 1 ст. 125 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.

За змістом пункту 3 статті 4 КАС України адміністративний суд це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, належним та компетентним судом в розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил інстанційної, предметної та територіальної підсудності.

Суд зауважує, що частина перша статті 25 КАС України передбачає можливість вибору позивачем суду лише за зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи-позивача, а не за фактичним.

Відтак, задля вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у даній справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу необхідно було привести позовну заяву у відповідність до вимог КАС України, шляхом надання до суду першої інстанції належним чином засвідченої копії паспорта в частині відмітки про зареєстроване місце проживання або ж іншого документа (довідки) на підтвердження зареєстрованого місця проживання.

Відтак, вимоги ухвали від 22.03.2024, в частині надання копії паспорта громадянина України або ж іншого документа (довідки) на підтвердження зареєстрованого місця проживання позивач не виконав.

Щодо не надання позивачем доказів сплати судового збору за подання позовної заяви, колегія суддів зазначає наступне.

Слід зазначити, що позивачем на підтвердження неможливості сплати судового збору надано суду першої інстанції відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 07.03.2024 з період 1 кварталу 2023 по 4 квартал 2023, у якій зазначено, що інформація про доходи відсутня та довідку ГУ ПФУ у Вінницькій області №278/0200-0219-11 від 01.03.2023 року, із змісту якої встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 17 (сервісний центр) м. Тульчин ГУ ПФУ у Вінницькій області та не отримує пенсію згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, додані позивачем копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року та довідки ГУ ПФУ у Вінницькій області не можуть бути безумовним самостійним доказом для звільнення його від сплати судового збору, адже такий реєстр та відомості не містить інформацію про усі доходи фізичних осіб.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції, в ухвалі від 22.03.2024 зазначив, що на підтвердження важкого матеріального становища позивачу необхідно надати докази про наявність або відсутність доходу за 2023 календарний рік, зокрема: податкова декларація про доходи, довідка про заробітну плату, пенсію, стипендію, довідка про склад сім`ї та про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги, відомості про вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини тощо.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається з довіреності, що міститься у матеріалах справи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживає у Португальській Республіці, разом з тим, повідомивши суд про відсутність доходів в Україні, позивачем не надано доказів їх відсутності за його теперішнім місцем проживання.

При цьому, будь-яких інших доказів на підтвердження його майнового стану, в тому числі доказів, які б свідчили про відсутність або наявність доходу у ОСОБА_1 за місцем його постійного проживання, надано не було.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги ухвали від 22.03.2024, також в частині надання доказів сплати судового збору залишились не виконаними.

У зв`язку з чим, вказані обставини свідчать, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, а тому, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.169 КАС України, повернув позивачеві йому позовну заяву.

Колегія суддів наголошує, що в апеляційній скарзі апелянт не наводить обґрунтувань неможливості виконання вимог ухвали Вінницького окружного адміністративного суду про залишення адміністративного позову без руху у спосіб зазначений в ухвалі.

Водночас, колегія суддів наголошує, що як вже було зазначено вище судом, безумовною підставою для повернення позовної заяви є в тому числі і не виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, що і стало в даному випадку підставою для прийняття спірної ухвали.

Згідно вимог ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зважаючи на вище наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна заява підлягає поверненню, оскільки позивачем не усунуті недоліки, викладені в ухвалі Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року, а відтак, доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при прийнятті вказаної ухвали допущені порушення норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.