Справа № 127/12493/24
Суддя: Каленяк Р. А.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/85/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Каленяк Р.А. розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови серії ЕНА № 1827847 від 05.04.2024, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови серії ЕНА № 1827847 від 05.04.2024, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, з підстав її незаконності.

Позивач мотивувала адміністративний позов наступним.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1827847 від 05.04.2024 інспектором УПП у Вінницькій області рядовим поліції Туркевичем Романом Васильовичем 05 квітня 2024 року у м. Вінниці по вул. Соборна, водій керувала транспортним засобом марки «Jaguar XF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та не виконала вимогу дорожнього знаку 3.2. «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушила п. 8.4 в) ПДР України порушення вимог заборонних знаків. За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340,00 грн.

На думку позивача постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень. Так, вона не порушувала вимоги дорожнього знаку 3.2 ПДР України, так як її транспортний засіб належить до категорії, що є винятком при застосуванні дорожнього знаку 3.2 ПДР України, враховуючи те, що позивач рухалась на автомобілі в напрямку свого робочого місця розташованого за адресою: вул. Соборна, 43, м. Вінниця, про що було вказано працівникам поліції та здійснена спроба пред`явити договір оренди кімнати для офісу, проте рядовим поліції ОСОБА_2 було зазначено, що водій повинен доїхати до найближчого перехрестя до місця призначення. Крім того в оскаржуваній постанові відсутня точна адреса скоєння правопорушення.

Разом з тим оскаржувана постанова не містить посилань на перелічені в ст. 251 КУпАП докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Справи незначної складності визначаються ч. 6 ст. 12 КАС України.

Згідно із ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Ухвалою суду від 16.04.2024 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

07.05.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з диском відеофіксацією скоєного правопорушення.

З відзиву на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що під час патрулювання 05.04.2024 інспектором БУПП у Вінницькій області ДПП Туркевичем Р.В. було зупинено автомобіль, водій якого ОСОБА_1 під час руху по вул. Соборна м. Вінниця не виконала вимогу дорожнього знаку п. 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушила п. 8.4 в) ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 1827847 від 05.04.2024 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 05.04.2024 інспектором БУПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Туркевичем Романом Васильовичем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1827847 від 05.04.2024 якою водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Як вбачається зі змісту постанови, 05.04.2024 на вул. Соборна м. Вінниці водій ОСОБА_1 під час руху не виконала вимогу дорожнього знаку п. 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» у зв`язку з чим порушила п. 8.4 а) ПДР України

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.4 в) ПДР України передбачено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно п.3.2 Розділу 33 ПДР України, дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» знак застосовується для заборони руху всіх механічних транспортних засобів і встановлюється на кожному в`їзді на ділянку дороги або територію, де вводиться заборона.

Не поширюється дія знаків 3.1-3.8, 3.11 на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме ч. 1 ст. 222 визначено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інспектор поліції Туркевич Р.В. представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279 КУпАП).

Позивачу було роз`яснено суть його правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП інспектор поліції Туркевич Р.В. виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Враховуючи ч. 3 ст. 285 КУпАП копія постанови вручається під розписку, інспектор поліції Туркевич Р.В. вручив копію позивачу.

Представник відповідача обґрунтовуючи заперечення надав суду відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

Оглянувши вказаний відеозапис, суд вважає таким, що підтверджує порушення водія ОСОБА_1 п. 8.4 в) ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, судом було встановлено, що відповідачем роз`яснено водію його права та при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було дотримано процесуального порядку. При цьому, позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові.

Отже, вищевказаним доказом (відеозаписом), спростовуються обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача.

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів та переконливих обґрунтувань того, що нею не було вчинено правопорушення, яке їй інкримінується.

Позивач, аргументуючи свою позицію посилається на те, що вона рухалася до свого місця роботи який знаходиться в зоні дії вказаного знаку, однак суд відмовляючи у задоволенні позову не приймає до уваги позицію позивача, оскільки в даному випадку транспортний засіб повинен був в`їжджати до позначеної зони на найближчому перехресті до місця призначення, що позивачем вчинено не було, що вбачається з матеріалів відеозапису наданого відповідачем.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Постанову серії ЕНА № 1827847 від 05.04.2024, винесену інспектором БУПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Туркевичем Романом Васильовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної полііції у Вінницькій області Департаменту патрльної поліції, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, 21010.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3, 03048, адреса для листування: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, 21010.

Суддя: