Справа № 640/19855/22
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року № 640/19855/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Київській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління ДПС у Київській області (далі позивач) з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідачка), в якому позивач, з урахуванням позовної заяви в редакції від 24.11.2022, яка сформована в системі «Електронний суд» просить підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладеного рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 29.09.2022 та застосувати адміністративний арешт коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у всіх банківських установах.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 20.09.2022 №1124-п вирішено провести фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Однак відповідач не допустив уповноважених осіб контролюючого органу до проведення перевірки, про що складено акт про відмову від підпису акту про відмову в допуску до проведення перевірки від 29.09.2022 №657/10-36-24-07 та акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення фактичної перевірки від від 29.09.2022 №656/10-36-24-07 . Відмова відповідача від допуску посадових осіб контролюючого органу на проведення перевірки зумовила винесення рішення про застосування адміністративного арешту майна та звернення до суду з цим позовом.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу, справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Шевченко А.В.) справу прийнято до провадження суду та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Згідно із частиною першою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута цим самим суддею, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

У силу вимог частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

На підставі розпорядження керівника апарату Київського окружного адміністративного суду було проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи з підстав, зазначених у ньому.

Внаслідок автоматизованого розподілу матеріали справи були передані для розгляду судді Лисенко В.І.

Суд ухвалою від 29.03.2024 прийняв справу до провадження та постановив здійснювати подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Розглянувши подані учасниками справи документи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як зазначає у позовній заяві позивач, у зв`язку із отримання податкової інформації у вигляді листа Головного управління Держпраці у Київській області від 06.09.2022 № КВ/2/5092-22 щодо можливого використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин та вжиття заходів належного реагування відносно суб`єктів зазначених у листі, на підставі наявності інформації, яка свідчить про можливість порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, ГУ ДПС у Київській області прийнято наказ «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 )» від 20.09.2022 №1124-п.

На підставі ст.75, п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80, ст.81 Податкового кодекси України від 02.12.10 №2755-VI, із змінами та доповненнями, наказу ГУ ДПС у Київській області від 20.09.2022 №1124-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 )» та направлень від 22.09.2022 №3885/10-3 ЗІ 24-07, № 3884/10-36-24-07, № 3883/10-36-24-07 та № 3882/10-36-24-07 , здійснено виїзд за фактичною адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, в порушення вимог п. 81.1 статті 81 ПК України ФОП ОСОБА_1 відмовлено посадовим особам ГУ ДПС у Київській області у допуску до проведення перевірки про що складено Акт № 656/10-36-20-07 від 29.09.2022( 14:30 години).

Посадовими особами, за фактом недопуску здійснено виклик поліції. Прибувши за адресою проведення фактичної перевірки поліцейським ВРПП Бориспільського РУП ОСОБА_2 протоколом від 29.09.2022 о 13:50 зафіксовано факт недопуску посадових осіб на територію закладу, де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ).

У зв`язку із вищевикладеними обставинами, ГУ ДПС у Київській області 29.09.2022 прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платників податків, яке направлено ФОП ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку.

ГУ ДПС у Київській області 30.09.2022 звернулося до ОАСК із заявою про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків у порядку ст. 283 КАС України (справа № 640/16603/22).

Ухвалою ОАСК від 05.10.2022 у справі №640/16603/22 заяву залишено без розгляду.

В подальшому позивач звернувся із позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках платника податків у всіх банківських установах.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України, та зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, встановлених відповідним законом.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дій, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт на майно платника податків може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом - п.94.10 ст.94 ПК України.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Також і відповідно до п.2 розділу ІУ наказу Міністерства Фінансів України від 14.07.2017р. №632 обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.

У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.

Аналогічні норми встановлені і ст.283 КАС України щодо особливостей провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів.

Згідно до п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків припиняється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Відповідно до п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Відповідно до п. 94.19 ст. 94 ПК України 94.19. припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з: п.п. 94.19.1. відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим; 94.19.2. погашенням податкового боргу платника податків; п.п. 94.19.3. усуненням платником податків причин застосування адміністративного арешту; п.п. 94.19.4. ліквідацією платника податків, у тому числі внаслідок проведення процедури банкрутства; п.п. 94.19.5. наданням відповідному контролюючому органу третьою особою належних доказів про належність арештованого майна до об`єктів права власності цієї третьої особи; п.п. 94.19.6. скасуванням судом або контролюючим органом рішення керівника контролюючого органу (його заступника) про арешт; п.п. 94.19.7. прийняттям судом рішення про припинення адміністративного арешту; п.п. 94.19.8. пред`явленням платником податків дозволів (ліцензій) на провадження діяльності, а також документа, що підтверджує реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій, здійснену в установленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; п.п. 94.19.9. фактичним проведенням платником податків інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, у тому числі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України містить імперативну вимогу про те, що обґрунтованість адміністративного арешту перевіряється судом протягом 96 годин з моменту його накладення рішенням керівника контролюючого органу (його заступника). Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дня за п.94.10 ст.94 ПК України.

При цьому, запровадження судової перевірки обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків вказує на необхідність контролю за діями контролюючого органу та захист прав платника податків від можливих зловживань з боку контролюючого органу, саме протягом 96 годин з моменту прийняття рішення про застосування адміністративного арешту, оскільки в силуп.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України за відсутності судового рішення в подальшому, такий арешт припиняє свою дію та не порушує прав платника податків.

Таким чином, при встановленні обґрунтованості застосування адміністративного арешту на майно платника податків, перевірці передусім підлягає застосування адміністративного арешту саме в межах 96-ти годинного строку, та у випадку його пропуску арешт вважається припиненим.

Суд звертає увагу, що рішення про застосування адміністративного арешту майна відносно відповідача прийнято 29.09.2022, а відтак, станом на дату нового розгляду справи судом, встановлений п.94.10 статті 94 ПК України 96-годинний строк, протягом якого судом мала бути перевірена обґрунтованість цього рішення, сплинув.

З огляду на неприйняття судом рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна протягом 96 годин після його застосування, в силу положень п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України, умовний адміністративний арешт майна відповідача, накладений рішенням позивача від 29.09.2022, вважається припиненим.

Таким чином, відсутні правові наслідки у вигляді адміністративного арешту майна, за підтвердженням обґрунтованості якого позивач звернувся до суду з даним позовом, тому його обґрунтованість не може бути підтверджена судом.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.05.2018 по справі №820/2040/17, від 04.12.2019 по справі №820/5121/18, від 13.09.2022 року по справі №805/4033/17-а, від 22.12.2022 року по справі №2040/7898/18.

Доводи позивача про те, що 96-годинний строк застосовується лише в разі звернення контролюючого органу до суду із заявою в порядку ст.283 КАС України, а не в загальному порядку позовного провадження, є помилковими, оскільки спосіб, у який контролюючий орган звернувся до суду (із заявою в порядку ст.283 КАС України чи в загальному порядку), не змінює єдиного встановленого законом порядку застосування адміністративного арешту майна, дотримання якого є передумовою для забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, застосованого на підставі рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 .

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.