Справа № 460/26976/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2024 року м. Рівне №460/26976/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправними дій, які виразилися у відмові в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язання повторно розглянути заяву від 02.09.2022 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю та має стаж не менше 23 років, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

Позов обґрунтовано тим, що у вересні 2022 року позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, однак відповідач відмовив у такому призначенні у зв`язку з не підтвердженням факту проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років. Не погодившись із прийнятим рішенням позивач оскаржив його до суду. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/49161/22 встановлено факт проживання позивача на території радіоактивного забруднення до 01.01.1993 протягом не менше 4 років, однак відповідач рішенням від 09.07.2023 №24 повторно відмовляє у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 23 роки та проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років. Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 29.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

20.12.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що рішення про відмову у призначенні пенсії прийняте з урахуванням норм ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та є правомірним, оскільки на момент звернення у позивача відсутній необхідний страховий стаж 23 роки.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив наступне.

02.09.2022 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із аявою про призначення пенсії за віком і зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняло рішення від 09.09.2022 №24 про відмову у призначенні пенсії на підставі відсутності необхідної кількості проживання (роботи) в зоні посиленого радіоекологічного контролю (4 роки) станом на 01.01.1993.

Не погоджуючись з цим рішенням позивач оскаржив його до Рівненського окружного адміністративного суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 у справі № 460/49161/22, яке набрало законної сили 14.06.2023 позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №24 від 09.09.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2022 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

На виконання зазначеного рішення відповідачем повторно розглянуто заяву позивача від 02.09.2022 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

За результатом повторного розгляду вказаної заяви відповідачем 09.07.2023 прийнято рішення №24 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 23 роки та проживання (роботи) в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993.

У цьому рішенні вказано, що документами підтверджено періоди постійного проживання (постійної роботи) у зоні посиленого радіологічного контролю з 02.06.1986 по 24.01.1988, з 02.02.1991 по 31.12.2014. Станом на 01.01.1993 період постійного проживання (постійної роботи) у зоні посиленого радіологічного контролю становить 3 роки 6 місяців 23 дні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058-IV.

Зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 55 Закону №796-XII, визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Відповідно до абз.4 п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

В примітці до п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII зазначено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше (ч.2 ст.55 Закону №796-XII).

Таким чином, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка проживала або працювала на території зони посиленого радіологічного контролю з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993 протягом не менше 4 років, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку. При цьому постійне проживання такої особи або постійна праця у зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період, дає особі право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 2 роки (початкова величина), а також додатково 1 рік за кожні 3 повні роки (з 26.04.1986 по 01.01.1993) проживання або роботи на такій території, але не більше 5 років.

Тобто, максимальна величина зменшення пенсійного віку для особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, не може перевищувати 5 років.

Позивач є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4). Відповідний статус відповідачем не заперечується.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 у справі №460/49161/22 встановлено, що відповідно до довідки Березнівської міської ради Старостинський округ №7 (с. Городище) від 01.09.2022 №425 позивач з 02.06.1986 по даний час був зареєстрований та проживає в с. Орлівка Березнівського району.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991, с.Орлівка до 01.01.2015 відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона).

Тобто, станом на 01.01.1993 позивач проживав в зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років.

Згідно з ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За сталою практикою Верховного Суду, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Отже, судовим рішенням у справі №460/49161/22 встановлено факт проживання позивача в зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993, що має преюдиційне значення при розгляді цієї справи.

Судом встановлено, що у спірному рішенні від 09.07.2023 №24 підставою для відмови у призначенні пенсії, зокрема слугував факт відсутності проживання (роботи) зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років.

У сукупності викладено, суд вважає, що відповідач, відмовивши позивачу, у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, зокрема, за наведеної вище обставини, діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що визначені чинним законодавством, відтак рішення про таку відмову не відповідає критеріям правомірності, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Поряд з цим, суд зауважує, що обов`язковою умовою призначення пенсії на пільгових умовах за статтею 55 Закону №796 є наявність у особи відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

В силу статті 26 Закону № 1058-IV, для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку мають особи мають право за наявності страхового стажу, зокрема у період

з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років.

з 01.01.2022 по 31.12.2022 - не менше 29 років;

з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років;

з 01.01.2024 по 31.12.2024 - не менше 31 року;

з 01.01.2025 по 31.12.2025 - не менше 32 років.

Пенсійного віку (з урахуванням зменшення на 5 років) позивач досягнула 02.02.2021.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058-ІV починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2021 по 31.12.2021 - не менше 28 років.

Отже, враховуючи положення ст. 26 Закону № 1058-ІV та ст. 55 Закону № 796-ХІІ, для призначення позивачу пенсії за віком з урахуванням зниження пенсійного віку та вимог до страхового стажу на 6 років необхідна наявність наступних умов:

досягнення 55-річного віку;

наявність страхового стажу 23 роки.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії визначив страховий стаж позивача, який становить 22 роки 11 місяців 8 днів.

У спірному рішенні відповідач зазначив, що до страхового стажу позивача зараховано всі періоди згідно наданих документів.

За змістом позовної заяви позивач вказує, що відповідач не врахував до його страхового стажу період серпень 2022 року. При цьому, позивач жодним чином не обґрунтовує наявність стажу за цей період та будь-якими доказами цього не підтверджує.

А, отже підстави для врахування судом періоду серпень 2022 року до страхового стажу відсутні.

Суд зауважує, що частиною 1 статті 58 Закону №1058-ІV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

З огляду на це, суд не є тим органом, якому надані повноваження в сфері призначення пенсій. Суд не може підміняти компетентний орган, не може перебирати на себе функції призначення пенсії щодо самостійного розрахунку стажу, оскільки такі повноваження не входять до компетенції судів.

При цьому, суд вправі лише перевіряти дії відповідача щодо правильності зарахування (не зарахування) того чи іншого періоду до стажу для призначення пенсії.

Проте, перевірити чи правильно проведено пенсійним органом розрахунок загального стажу роботи позивача, за наявними у матеріалах справи доказами у суду можливість відсутня.

Враховуючи наведене, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути питання щодо призначення позивачу пенсії за віком із врахуванням висновків суду та прийняти відповідне рішення.

При цьому, розглядаючи повторно заяву позивача про призначення пенсії, відповідач зобов`язаний дотримуватися вимог п.4.1 Порядку №22-1 в частині повідомлення позивача про необхідність надання додаткових документів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №24 від 09.07.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2022 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, яка станом на 01.01.1993 постійно проживала або працювала в зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у сумі 1073,60грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 09 липня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.С. Гудима