Справа № 461/2918/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 461/2918/24 пров. № А/857/16460/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Гладкої С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року (суддя Радченко В.Є., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у квітні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці просив у постанові Львівської митниці Державної митної Служби України у справі про порушення митних правил №0205/20900/24 від 26.03.2024 відносно ОСОБА_1 , змінити захід стягнення, застосований до правопорушника в межах, передбачених ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України, зі штрафу у сумі 445876,38 грн. на штраф у сумі 123995,84 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Постановою у справі про порушення митних правил №0205/20900/24 від 26 березня 2024 року, винесеною в.о. заступника начальника Управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці п. Хомутянським Віталієм Володимировичем, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст. 471 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків від вартості товарів на суму 445 876,38 гривень. Висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби №-0124 від 28.02.2024 року, складеним експертом ОСОБА_2 було встановлено загальну ринкову вартість товару у сумі 1 486 254,60 гривень. Позивач вважає, що висновок СЛЕД Держмитслужби, який є основним доказом, що підтверджує фактурну вартість ввезеного ОСОБА_1 товару, є недопустимим та неналежним доказом, тому митний орган при накладенні адміністративного стягнення неправильно визначив розмір штрафу, який значно перевищує справжню фактурну вартість товару. Вказує, що фактурна вартість ввезеного товару є значно нижчою та на день ввезення товару на митну територію України становила 8646,00 GBP, тобто 413 319,47 грн. 19.03.2024 року позивачем було подано до Львівської митниці заяву про доручення до матеріалів справи документів, які підтверджують вартість тимчасово вилучених товарів, а саме: рахунки-фактури (інвойси) з належним чином здійсненим та завіреним перекладом на українську мову, відповідно до яких загальна фактурна вартість товару становить 413319,47 грн. Таким чином, позивач зазначає, що враховуючи таку фактурну вартість не задекларованих товарів, митний орган міг накласти на нього штраф у розмірі лише 123995,84 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що позивачем було надано документи, що підтверджують фактурну вартість ввезеного товару, зокрема гарантійний лист, рахунки-фактури, проте митницею було проігноровано такі. Вказує, що відповідачем у межах справи не надано жодного іншого доказу, крім висновку СЛЕД Держмитслужби №-0124 від 28.02.2024.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 13.02.2024 року головним державним інспектором УБК та ПМП Львівської митниці Собком В.С. складено протокол про порушення митних правил № 0205/20900/24 відносно ОСОБА_3 , відповідно до якого дії останнього мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України.

Постановою у справі про порушення митних правил № 0205/20900/24 від 26.03.2024 року, винесеною в.о. заступника начальника начальника Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці Хомутянським В.В., ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 відсотків вартості цих товарів, на суму 445 876, 38 грн.

З постанови у справі про порушення митних правил № 0205/20900/24 від 26.03.2024 року вбачається наступне. 13.02.2024, близько 12 год. 54 хв., у зону митного контролю пункту пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, смугою руху «червоний коридор» в напрямку «в`їзд в Україну» прибув транспортний засіб марки «Mercedez» р.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Перед початком митного контролю водію Паламарю М.В., було запропоновано заповнити митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльністю.

Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності, в якій зазначив про наявність в нього наступних товарів: речі бувші у вжитку, ящик металевий бувший у вжитку, холодильник бувший у вжитку.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем № «524», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділенні, без ознак приховування, було виявлено незадекларовані товари, а саме:

1. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303028398;

2. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303025953;

3. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303028420;

4. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303025655;

5. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303054291;

6. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303028401;

7. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303028417;

8. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303054287;

9. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303053737;

10. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303025664;

11. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303027835;

12. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303026098;

13. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303026105;

14. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303025919;

15. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303028408;

16. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303025663;

17. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303054406;

18. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303028102;

19. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303053930;

20. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303054383;

21. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303054390;

22. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303028392;

23. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303054393;

24. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303025947;

25. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303025675;

26. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303026099;

27. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303025671;

28. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303054412;

29. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303025680;

30. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303025681;

31. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303054401;

32. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303028402;

33. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303025669;

34. Супутникова система з маркуванням «STARLINK STANDARD KIT», SN: KIT303026121;

35. Медичне обладнання ТМ Visiometrics з маркуванням OQAS-HAD HD Analyzer (SN 91AE902);

36. Апарат для штучної вентиляції легень ТМ AEONMED з маркуванням VG70 Ventilator (Serial N: VG70(E)XZZT11513).

Документів, що підтверджують факт придбання позивачем та вартість вказаних товарів останнім до митного контролю не подано. В наданому 13.02.2024 письмовому поясненні показав, що виявлений товар йому надали для перевезення через митний кордон України.

З огляду на наведене, стосовно позивача 13.02.2024 року було складено протокол про порушення митних правил № №0205/20900/24 та 26.03.2024 року постановою №0205/20900/24 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст. 471 МК України.

Відмовляючи в задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що постанова Львівської митниці від 26.03.20234 р. у справі про порушення митних правил №0205/20900/24, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.471 МК України, є законною, ухваленою повноважною особою в межах санкції даної статті.

Згідно з нормами ст. 366 Митного кодексу України «двоканальна система» це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символом зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символом червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин ОСОБА_1 , в поданій ним до митного контролю митній декларації заявив про наявність в нього «речей бувших у вжитку, ящику металевого бувшого у вжитку».

Відповідно до ст.374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами (ч.1 цієї статті).

Товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 6 статті 264 МК України передбачено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи визначені цим Кодексом.

Частиною 8 ст. 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 2, 4 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Згідно з матеріалами справи, для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності, в якій зазначив про наявність в нього наступних товарів: речі бувші у вжитку, ящик металевий бувший у вжитку, холодильник бувший у вжитку.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем № «524», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділенні, без ознак приховування, було виявлено незадекларовані товари.

Документів, що підтверджують факт придбання позивачем та вартість вказаних товарів останнім до митного контролю не подано. В наданому 13.02.2024 письмовому поясненні вказано, що виявлений товар йому надали для перевезення через митний кордон України.

Частиною 1 ст. 511 МК України визначено, що товари - безпосередні предмети порушення митних правил, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатись, на підставі чого вищевказані незадекларовані товари, були тимчасово вилучені протоколом про порушення митних правил та передані на склад Львівської митниці.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до позивача правомірно 13.02.2024 р. було складено протокол про порушення митних правил № № 0205/20900/24.

Крім того, факт порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, не заперечується і самим позивачем.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.23 ч. 1 ст. 4 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Як вбачається з матеріалів справи, посадова особа митного органу завершила митне оформлення та проставила відбиток особистої номерної печатки на обох деклараціях.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 357 МК України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 515 МК України передбачено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Нормами ст. 516 МК України встановлено, що визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

Враховуючи те, що під час складання протоколу про порушення митних правил №0205/20900/24 позивачем не надано митному органу документів, які б підтверджували вартість виявлених у нього не задекларованих предметів, митним органом, у відповідності до норм ст.ст. 515, 516 МК України, було призначено і проведено їх товарознавчу експертизу. Проведення вказаної експертизи було доручено експертам СЛЕД Держмитслужби.

Згідно з висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 28.02.2024 року № -0124 загальна вартість товарів, тимчасово вилучених протоколом про порушення митних правил №0205/20900/24, становить 1486254,60 грн.

Пунктом 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23.10.2019 № 18, у редакції наказу від 12.11.2019 № 29 (зі змінами), передбачено, що на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.

Відтак, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ.

Враховуючи те, що в ході складення протоколу про порушення митних правил, позивачем не було надано посадовій особі митниці будь-яких документів щодо вартості виявлених у нього не задекларованих товарів, тому в порядку ст.516 МК України в справі призначено експертизу та в межах ст.515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України встановлено вартість предметів правопорушення.

Отже, висновок експерта СЛЕД Держмитслужби від 28.02.2024 року № -0124, складений експертом Пікалюком Я., останній володіє достатніми повноваженнями для проведення товарознавчих експертиз, експертизу проведено уповноваженим органом.

Відтак, висновок експерта від 28.02.2024 року № -0124 відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом у справі про порушення митних правил.

Доводи апелянта про те, що загальна фактурна вартість переміщуваного товару, встановлена при проведення товарознавчої експертизи, є завищеною, а ним при виконанні митних формальностей копії інвойсів не були ним надані, так як такі викладені іноземною мовою, та були долучені вже після здійснення їхнього перекладу, необґрунтованими та такими, що спростовуються вищенаведеними доказами.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відсутні правові підстави для зміни заходу стягнення, застосованого до ОСОБА_1 в межах, передбачених ч. 2 ст. 471 МК України.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2024 року у справі №461/2918/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 09.07.24