Справа № 120/18313/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 липня 2024 р. Справа № 120/18313/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Головного управління ДПС у Вінницькій області про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суду звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №0-0209-UA0035159 від 29.06.2023.

В обгрунтування позовних вимог позивач вважає, що контролюючим органом безпідставно винесено податкове повідомлення-рішення зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки вказана будівля не підпадає під оподаткування, передбачене підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України. Відтак, з метою скасування вищевказаного податкового повідомлення рішення, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 12.12.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті позову відповідач вказав, що згідно з даними Реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ІКС «Податковий блок» наданих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебувають об`єкти нежитлової нерухомості. Зокрема, нежитлова будівля, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 737,50 кв. м.

Таким чином, ОСОБА_1 сформовано податкове повідомлення - рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік №00209-ІІА0035159 від 29.06.2023 року на суму 23 968,75 грн., яке вручене 01.09.2023.

Відповідач зазначає, що у разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема, документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Відповідно до п. п. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 275 5-VI із змінами та доповненнями, податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, можуть бути скасовані (відкликані) на підставі: заяви платника податку, поданої ним до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку, нарахованої суми податку.

З приводу витрат на правову допомогу, відповідач заперечує та зазначає, що ГУ ДПС у Вінницькій області не вбачає правових підстав для відшкодування цих витрат з Державного бюджету.

Враховуючи, що розгляд справи по суті розпочався, інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову, встановив наступне.

Позивачу на праві власності належить нежитлова будівля зерноскладу за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 737,50 кв. м., що підтверджується технічним паспортом на виробничий будинок, виданим "Тульчинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації" (а.с. 21-29). Право власності виникло на підставі рішення Крижопільського районного суду від 13.10.2011 у справі №2-717/11, зареєстровано в Реєстрі права власності, що підтверджується витягом.

Даний зерносклад позивач вказує, що використовує безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, як сільгоспвиробник.

Відповідно до витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.09.2013 позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 2, 1097 га (кадастровий номер :02:003:0628) та площею 2,1149 га (кадастровий номер :02:003:0625), його дружині ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 2,3236 га (кадастровий номер :02:003:0626), синові належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0648, площею 1,5 га, які використовуються останніми для ведення сільськогосподарського виробництва.

Спірним рішенням №0-0209-UA0035159 від 29.06.2023 контролюючим органом позивачу визначено грошове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 23 968,75 грн.

Позивач подав до Державної податкової служби України скаргу про перегляд податкового рішення (а.с. 10-12).

Рішенням про результати розгляду скарги від 31.10.2023 ДПС України скаргу залишила без задоволення, а рішення - без змін (а.с. 13-15).

Відповідно до рішення зазначено, що як свідчать матеріали справи, Скаржник у 2022 не був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, тому відсутні підстави для застосування вимог підпункту "ж" п.п. 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК на об`єкт нежитлової нерухомості (зерносклад), що належить Скаржнику на праві власності.

Позивач звернувся до суду щодо скасування податкового повідомлення-рішення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані положеннями Податкового кодексу України (далі ПК України; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1).

Відповідно до підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування. Зокрема, підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 ПК України, у редакції Закону України від 23.11.2018 №2628-VIII, чинній з 01.01.2019, визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Правовий аналіз пп. "ж" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України дає підстави для висновку, що його застосування передбачає наявність двох умов одночасно, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 будівлі для тваринництва, 1271.2 будівлі для птахівництва, 1271.3 будівлі для зберігання зерна, 1271.4 будівлі силосні та сінажні, 1271.5 будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства, 1271.6 будівлі для тепличного господарства, 1271.7 будівлі рибного господарства, 1271.8 будівлі підприємств лісівництва і звірівництва, 1271.9 будівлі сільськогосподарського призначення інші.

Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 до групи 125 «Будівлі промислові та склади» (розділ 1 «Будівлі», підрозділ 12 «Будівлі нежитлові») належить клас 1251 «Будівлі промислові», який включає будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо. До класу 1252 «Резервуари, силоси та склади» належать, зокрема: склади спеціальні товарні, складські майданчики, склади універсальні, склади та сховища інші.

Отже, аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати з 01.01.2019 є правовий статус будівлі.

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з Державним класифікатором України будівель та споруд ДК 018-2000.

Відповідно до матеріалів справи позивачу на праві власності належить нежитлова будівля зерноскладу за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 737,50 кв. м., що підтверджується технічним паспортом на виробничий будинок, виданим "Тульчинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації" (а.с. 21-29). Право власності виникло на підставі рішення Крижопільського районного суду від 13.10.2011 у справі №2-717/11, зареєстровано в Реєстрі права власності, що підтверджується витягом.

Відтак, такий об`єкт є будівлею сільськогосподарського призначення та відноситься до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства" (код 1271.3) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Тобто, за технічними характеристиками належна позивачу на праві приватної власності будівля підпадає під визначення об`єктів, що звільняються від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наведеному у підпункті "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Разом з тим, для звільнення особи від сплати податку за нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, необхідна наявність двох складових: об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (що в даному випадку доведено матеріалами справи) та іншої - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) повинен бути сільськогосподарським товаровиробником.

Водночас, законодавець ставить у залежність використання сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб.

Отже, спірним у цій справі є питання того, чи є позивач, як фізична особа, сільськогосподарським товаровиробником, на якого поширюється пільга, передбачена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Застереження в підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України щодо цілей глави 1 розділу ХIV ПК України не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін "сільськогосподарський товаровиробник" має інше змістовне навантаження.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №0340/1905/18.

Поряд з цим, на користь висновку, що нормою підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачено податкова пільга, в тому числі і для фізичних осіб, свідчить подальше законодавче уточнення правового регулювання.

Так, не є об`єктом оподаткування будівлі споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Тобто, законодавець уточнив з 01.01.2019, що сільськогосподарським товаровиробником є як юридичні, так і фізичні особи.

Відповідно до витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.09.2013 позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 2, 1097 га (кадастровий номер :02:003:0628) та площею 2,1149 га (кадастровий номер :02:003:0625), його дружині ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 2,3236 га (кадастровий номер :02:003:0626), синові належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0648, площе. 1,5 га, які використовуються останніми для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с. 49-52).

Згідно із довідкою Крижопільської селищної ради від 13.09.2023 №03-66/152 ОСОБА_1 самостійно обробляє свої земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 45).

Визначення "сільськогосподарський товаровиробник" міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18 січня 2001 року №2238-ІІІ, сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Крім того, законодавцем, з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Згідно з абзацом другим статті 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" від 23 вересня 2008 року №575-VI виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що згадана будівля використовується позивачем, як об`єкт сільськогосподарської інфраструктури, що дає право на застосування податкової пільги до об`єкта оподаткування.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновок, що спірне податкове повідомлення рішення №0-0209-UA0035159 від 29.06.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що позов належить задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №0-0209-UA0035159 від 29.06.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - ВП44069150, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна