Справа № 420/8618/24
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/8618/24

Головуючий в І інстанції: Лебедєва Г.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 29.04.2024 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» в частині, що стосуються ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині застосування дисциплінарного стягнення «пониження в посаді» до ОСОБА_1 ;

- скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 20.02.2024 року № 38-РС про звільнення командира взводу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_1 із займаної посади і призначення на нижчу посаду у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення;

- зобов`язати Військові частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачене грошове забезпечення, недоотримане внаслідок незаконного накладання дисциплінарного стягнення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, зокрема, для надання до суду заяви про поновлення строків звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду, з визначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій.

28.03.2024 року представником позивача подано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із заявленим позовом представник позивача зазначила наступне.

Згідно наказу Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування», Військовою частиною НОМЕР_1 подано клопотання до ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно наказу Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «пониження в посаді».

З огляду на викладене, представник позивача вважає, що до прийняття наказу Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД, позивач не міг бути обізнаний про накладене дисциплінарне стягнення.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 20.02.2024 року № 38-РС звільнено командира взводу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_1 із займаної посади і призначено на нижчу посаду у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення.

До Військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення Військової частини НОМЕР_2 за вх. № 1958 від 15.02.2024 року про прийняття кадрових рішень, а саме про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади і призначення на нижчу посаду у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення, що було доведено до ОСОБА_1 .

Водночас, представник позивача зазначає, що жодних документів надано не було, робити будь-які фото або копії заборонялось.

Представник позивача вказує, що позивач здійснював всі можливі дії для отримання матеріалів службового розслідування та оспорюваних наказів, неодноразово усно звертався до свого командування, проте, всі запити позивача були проігноровані.

21.02.2024 року позивач подав письмові рапорти до командування Військової частини НОМЕР_1 про надання матеріалів службового розслідування, на які 05.03.2024 року були частково надані матеріали та наказ Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування».

На адвокатський запит представника позивача № 15 від 22.02.2024 року про витребування всіх матеріалів службового розслідування з поясненнями, документами, Військовою частиною НОМЕР_1 надана необґрунтована відмова у наданні запитуваних документів (відповідь від 02.03.2024 року № 883/574), а на адвокатський запит № 18 від 05.03.2024 року відповідь не надійшла, що, на думку представника позивача, свідчить про свідоме та навмисне затягування часу Військовою частиною НОМЕР_1 .

Наказ Військової частини НОМЕР_2 від 29.04.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивач отримав на адвокатський запит представника 12.03.2024 року, про номер та дату наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 20.02.2024 року № 38-РС позивачу стало відомо лише після виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 згідно наказу Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.03.2024 року № 65.

Ознайомившись з наданими матеріалами позивачу стало відомо про оскаржувані обставини притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

ОСОБА_1 через представника у короткий термін підготовлено адміністративний позов для звернення до суду.

З огляду на викладене, представник позивача просить суд визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновити пропущений строк.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

18.04.2024 року представником Військової частини НОМЕР_2 до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи вимоги заявленого клопотання представник відповідача зазначив наступне.

Відповідно до аркушу доведення наказу командира Військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 04.01.2024 року № 5, позивачу зазначений наказ було доведено під особистий підпис 08 січня 2024 року та із актом службового розслідування позивач ознайомився 03 січня 2024 року, про що свідчить його особистий підпис на 154 аркуші акту службового розслідування.

Відповідно до аркушу доведення наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД, позивачу зазначений наказ було доведено під особистий підпис 01.02.2024 року.

Таким чином, представник відповідача вважає, що саме з 01.02.2024 року позивачу стало відомо про порушення його прав, як він вважає.

Однак, з позовною заявою позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду лише 18.03.2024 року.

З огляду на беззаперечні докази щодо дат ознайомлення позивача із оскаржуваними наказами, представник відповідача вважає, що обставини щодо направлення представником позивача адвокатських запитів не можуть вважатись поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки такі запити могли бути направлені і раніше.

Щодо посилань представника позивача на ст. 233 КЗпП України, якою встановлюється строк в 3 місяці щодо звернення до суду, у випадку порушення трудових прав, в тому числі і щодо виплати заробітної плати, представник відповідача зазначив, що позовна вимога про зобов`язання Військові частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачене грошове забезпечення, недоотримане внаслідок незаконного накладання дисциплінарного стягнення, є похідною від основної вимоги про скасування наказів і не може бути заявлена без первинної вимоги, а тому, термін в три місяці не підлягає до застосування.

У зв`язку з наданням Військовою частиною НОМЕР_2 доказів, які мають значення для повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, які спростовують поважність причин, зазначених представником позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, представник відповідача просив залишити адміністративний позов без розгляду у зв`язку із пропуском процесуального строку звернення до суду.

19.04.2024 року представником Військової частини НОМЕР_1 до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи вимоги заявленого клопотання представник відповідача зазначив наступне.

Службове розслідування щодо ОСОБА_1 по факту викрадення продуктів харчування з території Військової частини НОМЕР_1 , які є власністю держави, завершилось 03.01.2024 року та акт службового розслідування від 03.01.2024 року № 70 і матеріали службового розслідування було доведено командиром Військової частини НОМЕР_1 капітаном 1 рангу ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в присутності свідків: капітана юстиції ОСОБА_3 , капітана 2 рангу ОСОБА_4 , капітана 2 рангу ОСОБА_5 03.01.2024 року, про що свідчить його особистий підпис на останньому аркуші акту.

Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування» було доведено командиром Військової частини НОМЕР_1 капітаном 1 рангу ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в присутності свідків: капітана 2 рангу ОСОБА_6 , капітана 2 рангу ОСОБА_4 та чергової зміни бойового поста - 08.01.2024 року, про що свідчить його особистий підпис на аркуші доведення.

Таким чином, представник відповідача вважає, що 08.01.2024 року позивач дізнався про те, що підтверджено факт грубого порушення ним військової дисципліни, за що його буде притягнуто до дисциплінарної відповідальності владою старшого командира.

Крім того, представник відповідача зазначив, що відповідно до ордеру про надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 10.01.2024 року № 1305885, між позивачем та адвокатом Бабенко К.О. було укладено договір про надання правничої допомоги від 28.12.2023 року, згідно якого, вказаний адвокат витребував інформацію про службове розслідування, яке оскаржується в даній справі, тобто, фактично сам позивач дізнався про начебто порушення своїх прав, свобод та інтересів 08.01.2024 року і мав реальну можливість оскаржити наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» в частині, що стосуються ОСОБА_1 .

Представник відповідача вважає, що 08.02.2024 року був останній день звернення до суду із позовом про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» в частині, що стосуються ОСОБА_1 .

Також, представник відповідача вказав на те, що 30.01.2024 року на адресу Військової частини НОМЕР_1 надійшов наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким за результатами розслідування та згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування», ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за систематичне невиконання службових обов`язків шляхом накладення дисциплінарного стягнення «пониження в посаді».

Вказаний наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД було доведено начальником відділення особового складу та стройового штабу В/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 до ОСОБА_1 01.02.2024 року, про що свідчить його особистий підпис на аркуші доведення.

Враховуючи вище викладене, представник відповідача вважає, що 01.03.2024 року був останній день звернення до суду із позовом про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині застосування дисциплінарного стягнення «пониження в посаді» до ОСОБА_1 .

Водночас, представник відповідача вказує, що лише 18.03.2024 року позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 , хоча мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою оскарження вказаних наказів.

На підставі наведеного, оскільки позивач без поважних причин пропустив строк звернення до адміністративного суду, представник відповідача просив суд залишити адміністративний позов без розгляду.

Розглянувши заявлені клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, суд першої інстанції дійшов наступних висновків.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач просить, зокрема, визнати протиправними та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» в частині, що стосуються ОСОБА_1 , та наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині застосування дисциплінарного стягнення «пониження в посаді» до ОСОБА_1 .

З наданих відповідачами аркушів доведення спірних наказів та акту розслідування вбачається, що ОСОБА_1 з актом службового розслідування від 03.01.2024 року було ознайомлено 03.01.2024 року, з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування» ознайомлено 08.01.2024 року, з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ознайомлено 01.02.2024 року, про що свідчить його особистий підпис.

Однак, до суду позивач звернувся лише 18.03.2024 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов поданий поза межами місячного строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач та його представник при подачі заяви про поновлення строку звернення до суду про вказані обставини суду не повідомили.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що посилання представника позивача на те, що лише 05.03.2024 року Військовою частиною НОМЕР_1 були частково надані матеріали та наказ Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» за рапортом позивача від 21.02.2024 року та 12.03.2024 року отримано наказ Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за адвокатським запитом не змінюють момент, з якого позивач дізнався про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ці дати не пов`язуються з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

З огляду на вищевикладене, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання заяву про поновлення строків звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду, з визначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій.

24.04.2024 року представником позивача подано заяву про поновлення строків звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду представник позивача зазначила, що проставлення позивачем дати та підпису в аркуші доведення наказу Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» 08.01.2022 року, наказу Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» 01.02.2024 року не свідчить про доведення до військовослужбовця змісту дисциплінарного правопорушення.

Позивач наполягає на тому, що належного ознайомлення із зазначеними наказами не було, позивачу не було доведено, в чому полягає порушення військової дисципліни позивачем.

Надати письмові докази щодо спростування позиції відповідачів у позивача не має можливості, окрім письмових рапортів від 21.02.2024 року звернених до Військової частини НОМЕР_1 , згідно яких чітко зазначається, що позивача з актом службового розслідування та долученими до нього матеріалами службового розслідування не ознайомлено.

21.02.2024 року представником позивача направлено адвокатський запит вих. № 13 від 21.02.2024 року до Військової частини НОМЕР_2 про надання наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

22.02.2024 року, 05.03.2024 року до Військової частини НОМЕР_1 направлені адвокатські запити №№ 15, 18 щодо витребування всіх матеріалів службового розслідування з поясненнями, документами.

05.03.2024 року на рапорти позивача Військовою частиною НОМЕР_1 були частково надані матеріали службового розслідування.

12.03.2024 року отримано наказ Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за адвокатським запитом.

Таким чином, представник позивача зазначає, що військовослужбовцем вчинялись активні дії з метою реалізації права на ознайомлення з матеріалами службового розслідування у вигляді звернення з відповідними рапортами, запитами і лише після ознайомлення з наданими відповідачами матеріалами 05.03.2024 року та 12.03.2024 року позивачу стало відомо про оскаржувані обставини притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, та 18.03.2024 року ОСОБА_1 через представника у короткий термін підготовлено адміністративний позов для звернення до суду.

З огляду на викладене, представник позивача просить визнати причини пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом поважними, поновити пропущений строк.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» в частині, що стосуються ОСОБА_1 , визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині застосування дисциплінарного стягнення «пониження в посаді» до ОСОБА_1 залишено без розгляду, оскільки позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з позовними вимогами у вказаній частині та будь-яких обґрунтувань обставин і доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено та не доведено.

Також, вказаною ухвалою продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) в частині вимог про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 20.02.2024 року № 38-РС про звільнення командира взводу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_1 з займаної посади і призначення на нижчу посаду у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення, зобов`язання Військові частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачене грошове забезпечення, недоотримане внаслідок незаконного накладання дисциплінарного стягнення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою в частині залишення позовних вимог без розгляду, позивач через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року про залишення без розгляду частини позовних вимог та в цій частині позовних вимог справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушенні норм процесуального права.

Представник позивача посилається на те, що судом першої інстанції помилково не враховані наведені позивачем доводи у заявах про поновлення строку звернення до суду, а висновок суду першої інстанції про неповажність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, на думку апелянта, є хибним.

Так, представник позивача вказує на те, що місячний строк звернення до суду не може відраховуватись від дати прийняття наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» або від дати прийняття наказу Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», а проставлення позивачем дати та підпису в аркуші доведення наказу Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» 08.01.2022 року, наказу Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» 01.02.2024 року не свідчить про доведення до військовослужбовця змісту дисциплінарного правопорушення.

Представник позивача зазначив, що надати письмові докази звернення позивача до командування до подання письмових рапортів від 21.02.2024 року щодо отримання матеріалів службового розслідування позивач позбавлений, оскільки неодноразово звертався в усній формі, проте, жодних з вищезазначених документів позивачу надано не було.

21.02.2024 року представником позивача направлено адвокатський запит вих. № 13 від 21.02.2024 року до Військової частини НОМЕР_2 про надання наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

22.02.2024 року, 05.03.2024 року до Військової частини НОМЕР_1 направлені адвокатські запити №№ 15, 18 щодо витребування всіх матеріалів службового розслідування з поясненнями, документами.

05.03.2024 року позивачу частково були надані матеріали службового розслідування, завірені 05.03.2024 року т.в.о. начальника штабу Військової частини НОМЕР_1 капітаном АДРЕСА_1 .

12.03.2024 року позивачем отримано наказ Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за адвокатським запитом.

Про номер та дату наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 20.02.2024 року № 38-РС позивачу стало відомо лише після виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 згідно наказу Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.03.2024 року № 65.

Таким чином, представник позивача зазначає, що військовослужбовцем вчинялись активні дії з метою реалізації права на ознайомлення з матеріалами службового розслідування у вигляді звернення з відповідними рапортами, запитами і лише після ознайомлення з наданими матеріалами 05.03.2024 року та 12.03.2024 року позивачу стало відомо про оскаржувані обставини притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Представник позивача вважає, що дата отримання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування», наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» - це встановлена відповідними доказами дата, коли позивач об`єктивно міг дізнатися про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення прав, свобод чи інтересів.

18.03.2024 року ОСОБА_1 через представника підготовлено адміністративний позов для звернення до суду.

Факт пропуску позивачем строку звернення до суду із позовною заявою визнавався самим позивачем, про що ним зазначалось у позовній заяві, заявах про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 28.03.2024 року та від 24.04.2024 року.

Представник позивача зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність встановлених ст. 123 КАС України підстав для залишення частини позовних вимог без розгляду, оскільки після відкриття провадження у справі суд першої інстанції фактично погодився, що викладені у клопотанні (заяві) про поновлення строку звернення до адміністративного суду причини пропуску строку є поважними.

Оскільки питання щодо поновлення строку звернення до суду вже досліджувалось судом першої інстанції під час перевірки позовної заяви та клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду при вирішенні питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі, представник позивача вважає, що суд повинен встановити додаткові обставин, які б свідчили про пропуск позивачем визначеного процесуальним законодавством строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, які виникли після відкриття провадження у справі, однак, суд першої інстанції надає протилежну оцінку одним і тим самим обставинам справи щодо відповідності позовної заяви вимогам встановленим процесуальним законодавством в частині дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду з даним позовом та поважності причин його пропуску.

Представник позивача зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги та послався лише на доводи відповідачів без офіційного з`ясування фактичних обставин справи, оскільки виявивши факт пропуску позивачем строку звернення до суду, не вчинив дій щодо надання позивачу можливості надати пояснення особисто, повідомити про причини поважності пропуску строку звернення до суду, не заслухавши його безпосередньо в судовому засіданні, чим допустив порушення норм процесуального права.

Окрім того, представник позивача вважає, що судом першої інстанції не враховано, що правові наслідки для позивача настали після реалізації наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 20.02.2024 року № 38-РС, на підставі якого наказом Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.03.2024 року № 65 позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, тому питання про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 20.02.2024 року №38-РС повинно вирішуватися одночасно з вимогами про скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування», наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині, що стосується ОСОБА_1 , що нерозривно пов`язані одна з одною.

З огляду на вищевикладене, представник позивача вважає, що висновок суду про залишення без розгляду частини позовних вимог у справі з підстав пропуску строку звернення до суду є помилковим та передчасним, у зв`язку з чим, ухвалу суду першої інстанції в цій частині необхідно скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представниками відповідачів подані відзиви на апеляційну скаргу, в яких останні просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на пропуск позивачем строку звернення без поважних причин та обставини, які наведені у клопотаннях про залишення позовної заяви без розгляду, які подавались до суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1-3, 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ст. 88 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 551-XIV (далі Закон № 551-XIV), військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Згідно обставин даної справи, за результатами проведеного службового розслідування 03.01.2024 року командиром Військової частини НОМЕР_1 затверджено акт службового розслідування та прийнято наказ від 04.01.2024 року № 5 з основної діяльності, пунктом 4 якого визначено, що за систематичне невиконання обов`язків, а саме за використання закріпленого за військовою частиною військового майна за нецільовим призначенням, за недотримання вимоги неухильно керуватись у своїй діяльності чинним законодавством України щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства, за відсутність постійного контролю за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів, невжиття необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням) і розкраданням, за нездійснення належної організації та контролю за веденням обліку, правильним зберіганням запасів матеріальних засобів, за невиконання обов`язку щодо контролю роботи особового складу взводу щодо виконання правил зберігання та обліку матеріальних засобів, за невиконання службових обов`язків, що визначають обсяг виконання завдань, доручених за посадою, недотримання Конституції України та Законів України, Військової присяги, вимог Статутів Збройних Сил України, здійснення негідних вчинків, несумлінне виконання військового обов`язку, в порушення вимог передбачених пунктами 3.1.9, 3.2.33 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 року № 300, недотримання вимог статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пунктів 6-12 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 року № 1225 (зі змінами), командиром взводу матеріально-технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 майстер-старшиною ОСОБА_1 , начальнику штабу першому заступнику командира Військової частини НОМЕР_1 підготувати клопотання до ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності майстер-старшину ОСОБА_1 владою старшого начальника, в термін до 05.01.2024 року.

З вказаним актом та матеріалами службового розслідування ОСОБА_1 ознайомлений 03.01.2024 року, що підтверджується його особистим підписом в аркуші ознайомлення до акту службового розслідування.

Згідно аркушу доведення наказу командира Військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 04.01.2024 року № 5 (з основної діяльності) до особового складу Військової частини НОМЕР_1 , з вказаним наказом ознайомлено позивача під особистий підпис 08.01.2024 року.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД притягнуто до дисциплінарної відповідальності за систематичне невиконання службових обов`язків командира взводу матеріально-технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 майстра-старшину ОСОБА_1 шляхом накладення дисциплінарного стягнення пониження в посаді.

Згідно аркушу доведення наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», з вказаним наказом ознайомлено позивача під особистий підпис 01.02.2024 року.

Враховуючи наведені положення ст. 122 КАС України та ст. 88 Закону № 551-XIV, колегія суддів приходить до висновку, що у разі, якщо позивач вважав, що не вчинив правопорушення, він мав право протягом місяця з часу доведення до нього наказів про результати службового розслідування та про притягнення до дисциплінарної відповідальності звернутися до суду.

Однак, адміністративний позов про визнання протиправними та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» в частині, що стосуються ОСОБА_1 , та наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині застосування дисциплінарного стягнення «пониження в посаді» до ОСОБА_1 позивач через свого представника подав 18.03.2023 року, тобто, з пропуском місячного строку з часу ознайомлення з цими наказами.

Водночас, колегія суддів зазначає, що пропуск строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки процесуальним законодавством передбачено можливість визнання судом причини пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається та вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця обставина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але він цього не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інше подібне за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема, від 27 травня 2020 року у справі № 9901/546/19, від 07 жовтня 2021 року у справі № 9901/127/21, від 24 листопада 2021 року у справі № 9901/267/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 9901/65/20.

Однак, будь-яких доводів та доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом не наведено та не надано.

Так, в заявах про поновлення строку звернення до суду та в апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що місячний строк звернення до суду не може відраховуватись від дати прийняття наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» або від дати прийняття наказу Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», а проставлення позивачем дати та підпису в аркуші доведення наказу Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» 08.01.2022 року та наказу Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» 01.02.2024 року не свідчить про доведення до військовослужбовця змісту дисциплінарного правопорушення.

Представник позивача вказує, що належного ознайомлення позивача із оскаржуваними наказами не було, позивачу не було доведено, в чому полягає порушення військової дисципліни позивачем.

21.02.2024 року позивач подав письмові рапорти до командування Військової частини НОМЕР_1 про надання матеріалів службового розслідування.

21.02.2024 року представником позивача направлено адвокатський запит вих. № 13 від 21.02.2024 року до Військової частини НОМЕР_2 про надання наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

22.02.2024 року, 05.03.2024 року до Військової частини НОМЕР_1 направлені адвокатські запити №№ 15, 18 щодо витребування всіх матеріалів службового розслідування з поясненнями, документами.

05.03.2024 року на рапорти позивача Військовою частиною НОМЕР_1 були частково надані матеріали службового розслідування.

12.03.2024 року отримано наказ Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за адвокатським запитом.

Таким чином, представник позивача зазначає, що військовослужбовцем вчинялись активні дії з метою реалізації права на ознайомлення з матеріалами службового розслідування у вигляді звернення з відповідними рапортами, запитами і лише після ознайомлення з наданими відповідачами матеріалами 05.03.2024 року та 12.03.2024 року позивачу стало відомо про оскаржувані обставини притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, та 18.03.2024 року ОСОБА_1 через представника у короткий термін підготовлено адміністративний позов для звернення до суду.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними доводами представника позивача та вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обставини щодо отримання на рапорти позивача та адвокатські запити копій оскаржуваних наказів та матеріалів службового розслідування 05.03.2024 року та 12.03.2024 року не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку звернення до суду з позовом, з огляду на викладене.

Згідно ст.ст. 97-100 Закону № 551-XIV, про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Пониження в посаді військовослужбовців, пониження у військових званнях здійснюються за наказом того командира, якому надано право призначати на ці посади та присвоювати військові звання.

Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк (ст. 88 Закону № 551-XIV).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 122 КАС України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 122 цього Кодексу, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За такого правового регулювання, оскільки предметом оскарження у цій справі є наказ про результати службового розслідування, в якому визначено про необхідність підготовки клопотання до ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності майстер-старшину ОСОБА_1 владою старшого начальника, в термін до 05.01.2024 року, а також наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді пониження в посаді, з урахуванням положень ст. 88 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» та ст. 122 КАС України, строк звернення до суду про оскарження наказів про результати службового розслідування та про притягнення до дисциплінарної відповідальності слід обраховувати з часу доведення до позивача вказаних наказів.

З матеріалів службового розслідування, долучених до матеріалів даної справи, вбачається, що службове розслідування, за результатами якого прийняті оскаржувані накази було розпочато згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2023 року № 167.

17.11.2023 року та 21.11.2023 року позивачу було запропоновано надати пояснення з метою уточнення причин і умов, що спряли невиконанню або неналежному виконанню військовослужбовцями службових обов`язків, перевищенні своїх повноважень, що заподіяло матеріальну шкоду, а також встановлення ступеня вини командира взводу матеріально-технічного забезпечення майстер-старшини ОСОБА_1 , однак, позивач відмовився від надання пояснень, про що складені акти відмови від 17.11.2023 року та від 21.11.2023 року.

В свою чергу, з актом та матеріалами службового розслідування ОСОБА_1 ознайомлений 03.01.2024 року, що підтверджується його особистим підписом в аркуші ознайомлення до акту службового розслідування.

Також, з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 04.01.2024 року № 5 (з основної діяльності) ознайомлено позивача під особистий підпис 08.01.2024 року та з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 29.01.2024 року № 37/АГД ознайомлено позивача під особистий підпис 01.02.2024 року.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє наведені доводи заяв про поновлення строку звернення до суду та доводи апеляційної скарги, та вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач, звернувшись із заявленим позовом 18.03.2024 року, пропустив місячний строк звернення до суду із позовом щодо оскарження наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 «Про результати службового розслідування» в частині, що стосуються ОСОБА_1 , та наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині застосування дисциплінарного стягнення «пониження в посаді» до ОСОБА_1 з часу ознайомлення з цими наказами, що відбулось 08.01.2024 року та 01.02.2024 року.

Колегія суддів наголошує, що позивачу було достеменно відомо про проведення службового розслідування, за результатами якого прийняті оскаржувані накази, з актом та матеріалами службового розслідування ОСОБА_1 ознайомлений 03.01.2024 року, а з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 04.01.2024 року № 5 (з основної діяльності) ознайомлено позивача під особистий підпис 08.01.2024 року та з наказом командира Військової частини НОМЕР_2 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 29.01.2024 року № 37/АГД ознайомлено позивача під особистий підпис 01.02.2024 року, а тому, у позивача не було жодних перешкод, у строки встановленні ст. 122 КАС України та ст. 88 Закону № 551-XIV, тобто, у місячний строк з часу ознайомлення з наказами про результати службового розслідування та про притягнення до дисциплінарної відповідальності, для звернення до відповідачів щодо додаткового ознайомлення з матеріалами службового розслідування, отримання їх копій тощо з метою оскарження спірних наказів.

Таким чином, враховуючи дати ознайомлення позивача із матеріалами службового розслідування та оскаржуваними наказами, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини щодо подання позивачем рапортів 21.02.2024 року про надання матеріалів службового розслідування, а також представником позивача адвокатських запитів 21.02.2024 року, 22.02.2024 року, 05.03.2024 року щодо отримання матеріалів службового розслідування та копій оскаржуваних наказів не можуть продовжувати позивачу строк звернення до суду та обставини щодо отримання відповідей на ці рапорти і запити не свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Колегія суддів вважає, що зі змісту конкретних обставин, хронології та послідовності дій позивача не вбачається підстав для висновку про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Що стосується посилань представника позивача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано, що правові наслідки для позивача настали після реалізації наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 20.02.2024 року № 38-РС, на підставі якого наказом Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.03.2024 року № 65 позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, тому питання про скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 20.02.2024 року № 38-РС повинно вирішуватися одночасно з вимогами про скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2024 року № 5 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування», наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.01.2024 року № 37/АГД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині, що стосується ОСОБА_1 , що нерозривно пов`язані одна з одною, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів повторно наголошує, що у цій справі підлягають застосуванню положення ст. 88 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» та ст. 122 КАС України і строк звернення до суду про оскарження наказів про результати службового розслідування та про притягнення до дисциплінарної відповідальності слід обраховувати з часу доведення до позивача вказаних наказів, а підстави для обчислення строку звернення до суду щодо оскарження наказів про результати службового розслідування та про застосування дисциплінарного стягнення з часу прийняття наказу про звільнення позивача із займаної посади і призначення на нижчу посаду у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення відсутні.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки позивачем не наводиться та зі змісту матеріалів справи не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали йому своєчасно звернутись до суду із даним позовом, що позбавляє суд можливості застосувати приписи КАС України щодо визнання причин пропуску строку поважними, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у частині позовних вимог.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ст. 123 КАС України при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

У даній справі суд першої інстанції поновив позивачу строк звернення до суду та відкрив провадження у справі, проте, в ході розгляду справи та враховуючи доводи відповідачів щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність висновку про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, у зв`язку із чим, позовну заяву залишено без руху для надання можливості подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати підстави для поновлення строку.

Тобто, суд першої інстанції забезпечив можливість подання позивачем заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення пропущеного строку, що спростовує доводи апеляційної скарги.

Також, залишаючи заявлений позов без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду без поважних причин, суд першої інстанції вірно застосував положення ч. 4 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 09.07.2024 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька