Справа № 947/39601/23
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Інспектор 1 взводу 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області, капітан поліції Бондаренко Ігор Іванович, про визнання протиправними дії, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

20.12.2023 до Київського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Інспектор 1 взводу 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області, капітан поліції Бондаренко Ігор Іванович, про:

- визнання протиправними дій Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо затримання ОСОБА_1 без складання протоколу про адміністративне затримання та примусового поставлення до Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області;

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо не реагування на всі заяви-повідомлення ОСОБА_1 на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 про події, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова;

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон ОСОБА_2 за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 щодо подій, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова.

- стягнення моральної шкоди у розмірі по 25 000,00грн з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.12.2023 по справі №947/39601/23 передано справу на розгляд за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 залишено без руху адміністративний позов ОСОБА_1 та надано 10-денний строк для усунення недоліків по справі шляхом сплати судового збору у порядку та розмірі, встановленому Законом.

13.03.2024 до суд від позивача надійшла заява про відкриття провадження та усунення недоліків разом із доказами сплати судового збору.

Ухвалою суду від 18.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення позовних вимог позивач у позовній заяві вказав, що 10 грудня 2023 о 02:00 ночі, позивач перебував у стані крайньої необхідності порушити комендантську годину та виїхати у напрямку Одеського залізничного вокзалу, на прохання його друга, якому стало зле. О 02:20 год. позивача зупинили співробітники Тероборони, якими було прийнято рішення зробити огляд автомобіля щодо наявності наркотиків кінологічною службою Національної поліції , після чого на місце приїхав екіпаж поліції на автомобілі Toyota Prius, якими було здійснено перевірку автомобіля та документів позивача. Позивач вказав, що 10.12.2023 було складено відносно нього постанову Серія ЕНА №1097801, у зв`язку з відсутністю страхового полісу, після чого поліцейський запропоновував здати аналізи на наркотичні речовини, на що позивач погодився. Позивач вказав, що під час здачі аналізу на наркотичні речовини за адресою м.Одеса, вул. Ак. Воробйова йому не вистачало матеріалу для аналізу (сечі), а пропозицію працівників поліції щодо споживання невідомої йому рідини позивач відмовився. Поряд з цим, як вказав позивач, поліцейський постійно погрожував позивачу щодо необхідності до 5 ранку впоратись з аналізом. Позивач вказав, що він неодноразово телефонував за номером « 102» з проханням надати інший екіпаж, однак ніхто не прибув. Позивач вказав, що його відпустили з здачі аналізу лише 05:35 год та весь час працівники поліції не запропонували сісти погрітись у службовий автомобіль.

20.03.2024 до суду від Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області надійшли пояснення по справі у яких представник вказав, що ГУ ДКСУ в Одеській області, яке за ініціативою позивача залучено до справи як третя особа, згідно із своїми функціональними обов`язками не є учасником спірних відносин і не має фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Зважаючи на наведені вище аргументи, оскільки, як стверджує позивач, ГУ ДКСУ в Одеській області жодної шкоди йому не заподіювало, у правовідносини з ним не вступало, отже не може нести відповідальність за можливу шкоду, заподіяну позивачеві стверджуваними діями інших державних органів. При цьому, як вказала 3-я особа, позивачем не зазначено, у чому конкретно полягали фізичні, душевні або психічні страждання. Поряд з цим, розмір відшкодування моральної шкоди має визначатися залежно від характеру немайнових втрат, зокрема, враховуються ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану Крім того, розмір моральної шкоди, яка на думку позивача, підлягає стягненню на його користь, визначено ОСОБА_1 на власний розсуд (довільно), не наведено обґрунтованого розрахунку розміру моральної шкоди, а також завищено її розмір. Так, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватись принципами розумності, справедливості та співмірності.

02.04.2024 до суду від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача зазначив, що не погоджується із позовними вимогами позивача. Представник відповідача вказав, що як вбачається з відеозаписів портативних відеореєстраторів поліцейських, у позивача були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд в медичному закладі, якому надано право на його проведення. Позивач погодивсь пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та добровільно направився з поліцейськими до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психологічний здоров`я» Одеської обласної ради. Обставини викладені в тексті позовної заяви не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських. Більш того, як вказав відповідач, 27.12.2023 за вх. № А 4266 від позивача на адресу УПП в Одеській області ДПП надійшла скарга на працівників поліції, за результатом розгляду якої позивачу надана відповідь № А-4266/41/13/01-2024 від 24.01.2024.

03.04.2024 до суду від Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Як вказав відповідач, моніторингом Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (Цунамі) встановлено, що 10.12.2023 о 02:36 надійшло повідомлення про те, що: «площа Толбухіна, потрібна на місце поліція для перевірки на драгер (має розширені очі). Виявили порушника комендантської години гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пересувався на авто БМВ д/н НОМЕР_1 ». Дане повідомлення зареєстровано до ІКС ІПНП ОРУП № 1 за № 23480 від 10.12.2023. По результатах відпрацювання інспектором УПП в області ДПП Бондаренко І.І., складено електронний рапорт про те, що прибувши за вказаною адресою було виявлено гр. ОСОБА_1 , 2001 р.н., який керував транспортним засобом BMW 530XD д.з. НОМЕР_1 та порушив комендантську годину. На місці зупинки водій пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «драгер», результат негативний. Також під час спілкування було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння або стану під дією лікарських препаратів, тому водія запрошено до медичного закладу для проходження медичного огляду та здавання аналізів. 11.12.2023 року, згідно алгоритму спрощеного розгляду працівниками поліції повідомлень громадян, які не містять ознак кримінального правопорушення, затвердженого наказом НПУ від 03.04.2007 року № 31, прийнято рішення про списання до справи за № 37-229. Також, 10.12.2023 о 04:19 годині до чергової частини УПП в області ДПП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо скарги на працівників УПП, екіпаж 3450, які на думку заявника утримують його за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Воробйова 3, та погрожують. Дане повідомлення зареєстровано до ІКС ІПНП УПП в області ДПП від 10.12.2023 за № 19363. О 04:20 годині на місце події направлено УПП «Океан-0110». По результатам відпрацювання, працівником УПП в області ДПП ОСОБА_3 складено електронний рапорт, про те, що заявника було зупинено під час керування транспортним засобом в комендантську годину співробітниками ТРО. У подальшому на місце було викликано УПП в області екіпаж «Океан-ПО». У заявника було виявлено ознаки сп`яніння та запропоновано пройти медичне освідування за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що заявник, з метою затягування часу в медичному закладі та ухилення від адміністративної відповідальності, телефонує на гарячу лінію « 102». Заявнику роз`яснено порядок оскарження дій поліції та складених адміністративних матеріалів. Письмових заяв та скарг не надходило. Письмової відповіді не потребує. По вказаним матеріалам ІКС ІПНП прийнято рішення списати до справи УПП за № 41/13ВЧС-02 том/стор: 23/12 від 10.12.2023. Як вказав відповідач, з позовної заяви не є можливим встановити, якими саме діями ГУНП в Одеській області було завдано шкоди правам та інтересам позивача. Також, представник відповідача звертає увагу га те, що усі події відбулись у період дії комендантської години, встановленої у м.Одеса. Працівники відділу служби « 102» УОАЗОР ГУНП в Одеській області здійснюють приймання екстрених викликів за скороченим номером « 102» та електронних повідомлень заявників, в яких міститься інформація про правопорушення або події, а також їх реєстрацію за допомогою АРМ «оператор « 102» в ІПНП відповідно до Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 року № 357 (далі - Інструкція). Під час прийому та реєстрації повідомлень від ОСОБА_1 10.12.2023 працівники відділу служби « 102» діяли згідно Інструкції, а саме відповідно до підпунктів 5, 6, 14 пункту 11 розділу III Інструкції. Визначення територіальної юрисдикції органу або підрозділу поліції відбувається автоматично під час збереження електронної картки, а саме: згідно внесеної в картку « 102» оператором адреси (яку повідомляє заявник) встановлюється автоматично маркер і визначається геопорталом (електронна мапа) територіальний орган поліції, під юрисдикцією якого відбувається обслуговування вказаного місця події. Окрім територіального органу поліції, який обслуговує місце події повідомлення також направляються за належністю та компетенцією відповідним працівникам поліції або оперативно-диспетчерським службам інших органів державної влади, уповноваженим здійснювати організацію реагування на них. В момент реєстрації працівниками відділу служби « 102» в системі ІПНП були автоматично направленні відповідним працівникам поліції для організації належного реагування (тобто диспетчеру) та шляхом ручного обрання підрозділу за належністю (відповідно до ст. 16 ЗУ «Про звернення громадян») до УПП в Одеській області та зареєстровано до ЄО від 10.12.2023 № 19363. Із наявних матеріалів було встановлено, що оператор лінії « 102» належним чином прийняла дзвінок та направила його до подальшого опрацювання. Із карток ЄО видно, що на кожен із викликів було направлено інший наряд УПП в Одеській області. Оператор лінії « 102» не може змусити інших працівників належним чином виконувати свої обов`язки та вплинути на час, за який наряд поліції може прибути на місце виклику. Таким чином, співробітники ГУНП в Одеській області діяли виключно у межах передбачених чинними нормативно-правовими актами. Такі дії не могли призвести до порушення прав позивача. Поряд з цим, представник відповідача наголосив, що окрім суб`єктивної думки та міркувань позивача, стосовно заподіяної йому шкоди, до суду необхідно надати докази розумності заявлених вимог, чого вчинено не було.

22.04.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі, зазначивши, що відзиви відповідачів не спростовують обставин, викладених у адміністративному позові. Так, позивач вказав, що він почав телефонувати на гарячу лінію « 102» після фрази лікаря щодо необхідності попити води, незважаючи на можливість здати кров. Крім цього, позивач намагався випросити в працівників поліції та співробітників медичного закладу запечатану пляшку води або склянку щоб попити воду з-під крана та всі спроби отримував відмову, що змусило почати дзвонити у 102. Як вважає позивач, діями ГУНП в Одеській області йому було завдано шкоду: що передбачені Конституцією та законами України: -діями Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо затримання ОСОБА_1 без складання протоколу про адміністративне затримання та примусового доставлення до Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області; протиправною бездіяльністю Головного управління Національної поліції в Одеській області та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо не реагування на всі заяви-повідомлення ОСОБА_1 на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова; протиправною бездіяльністю Головного управління Національної поліції в Одеській області та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон ОСОБА_1 за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» щодо подій, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова; порушення представниками поліції статті 263 КУпАП; вживання образливих слів в його адресу та незрозумілі для позивача натяки від представників поліції; знущання, а саме: залишення на декілька годин на вулиці; погрози забрати автівку. На думку позивача, допомогти своєму близькому другові та надати першу медичну допомогу це вважається станом крайньої необхідності, і саме тому ним було прийнято рішення виїхати в комендантську годину. Ознайомившись з Журналом 324 обліку доставлених, відвідувачів та запрошених Одеського РУП № 1, можна встановити, що працівники поліції доставили позивача до відділу 10.12.2023 о 06:08 годині. Та якщо опиратися на винесену постанову Серія ЕНА № 1097801, можна побачити що датою розгляду якої є 10.12.2023 року 02:54:22. Тобто, як вказав позивач, навіть з моменту цієї постанови пройшло більше 3 годин. Позивач вказав, що на його думку, його не повинно хвилювати фраза «оператор лінії « 102» не може змусити інших працівників належним чином виконувати свої обов`язки та вплинути на час, за який наряд поліції може прибути на місце виклику.» та з моменту його першого дзвінка, а це 03:56 години і до моменту, поки позивач поїхав з медичного закладу, а це приблизно 5:35 години, все ж таки якийсь екіпаж мав змогу приїхати. Позивач наголосив, що після проходження медичного огляду та підписання усіх документів, капітан поліції ОСОБА_4 , запропонував підвезти його до автомобіля позивача та відвезли його до Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова 15 А. ОСОБА_4 провів до відділу, де перебував черговий, та спитав у нього: «Чи є в тебе до нього питання?». ОСОБА_4 вказував на заявника, на що черговий відповів «Ні» та відмітили його у журналі, де визначив, що він поступив до відділу о 6:08, а о 6:10 дозволили відбути додому, чим співробітники поліції ввели м в оману позивача, який відчув стрес. Крім того, позивач наголосив, що моральна шкода заподіяна наступним: адміністративне затримання тривало понад 3 годин; працівник поліції вживав образливі слова відносно позивача; позивач взимку був залишений на вулиці та отримав пропозицію випити невідому йому воду; вдома після вказаних подій позивачу стало зле; після вказаних подій позивач проходив ряд обстежень. Поряд з цим, як вказав позивач, він неодноразово їздив до лікарень та відвозив ОСОБА_5 до відділу поліції задля отримання відомостей про те, що він дійсно перебував у відділі поліції та позивачу довелося витрати свій час на те, щоб придбати 3 диска та записати на них відео перебування його у медичному закладі, вартість одного складає 60 гривень. Стосовно викладених у відзиві УПП в Одеській області ДПП обставин позивач пояснив, що про результати звернення на скаргу позивача від 14.12.2023 позивачу до сьогоднішнього дня не було відомо, відповідачем не названо з яким ознаками та як за допомогою портативного відео реєстратора підтвердились ознаки наркотичного сп`яніння. Позивач вказав, що він не відмовлявся від проходження дослідження, але, через те, що неможливо було взяти зразки біологічних середовищ згідно пункту 12, а саме аналіз сечі він пропонував взяти за пунктом 13, тобто взяти аналіз крові або будь-який інший предмет дослідження біологічного середовища за пунктом 12, або просив дати води, на що йому було відмовлено

24.04.2024 до суду від Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшли заперечення, згідно яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, вказавши, що ГУНП в Одеській області: 1) не складало відносно ОСОБА_1 будь-яких адміністративних матеріалів 10.12.2023 та примусово не доставляло його до ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області; 2) не порушувало статтю 263 КУпАП так як не затримувало позивача; 3) співробітники ГУНП в Одеській області не вживали образливих слів в адресу позивача та будь-яким іншим чином не принижували його честь та гідність; 4)не залишали позивача на декілька годин на вулиці; 5) не погрожувало забрати автівку позивача; 6) не ігнорувало виклики позивача, які надійшли на лінію « 102». Відповідач вказав, що позивач має довести протиправність дій ГУНП в Одеській області, наявність шкоди та причинного зв`язку між ним, а також вину відповідача. Дослідження позовної заяви, як вказав відповідач, дає підстави стверджувати, що взагалі не прослідковується наявність заподіяної моральної шкоди позивачу та відсутнє посилання на жоден доказ, яким би вона підтверджувалась, а також відсутні будь-які докази завдання такої шкоди з боку ГУНП в Одеській області.

25.04.2024 до суду від Департаменту патрульної поліції надійшли заперечення, згідно яких відповідач вказав, що як вбачається з відеозаписів портативних відеореєстраторів поліцейських, у позивача були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд в медичному закладі, якому надано право на його проведення. Позивач добровільно погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та добровільно направився з поліцейськими до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психологічний здоров`я» Одеської обласної ради. Керуючись приписами ч. 1 ст. 259 КУпАП патрульні поліцейські доставили позивача до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психологічний здоров`я» Одеської обласної ради. Твердження позивача про його затримання у порядку ст. 261 КУпАП не відповідають дійсності, оскільки позивач добровільно вирішив виконати обов`язок водія транспортного засобу передбачений п. 2.5 Правил дорожнього руху та направитись до медичного закладу для здачі аналізів. Обставини викладені в тексті позовної заяви не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських. Більш того, 27.12.2023 року за вх. № А 4266 від позивача на адресу УПП в Одеській області ДПП надійшла скарга на працівників поліції, за результатом розгляду якої позивачу надана відповідь № А-4266/41/13/01-2024 від 24.01.2024 року. Також відповідач вказав, що позивач не надав доказів погіршення стану свого здоров`я після 10.12.2023 року та не надав жодного доказу, який б встановлював причинного зв`язку між можливими протиправним діянням заподіювача шкоди та можливою моральною шкодою. Також, як зазначив відповідач, з відеозаписів портативних відеореєстраторів та тексту позовної заяви вбачається, що позивач в більшості незадоволений діями працівників медичного закладу, а не співробітників поліції.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

10.12.2023 о 02:54 інспектором 1 взводу 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області, капітаном поліції ОСОБА_4 складено постанову Серія ЕНА №1097801 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення ч.1 ст.126 КУпАП (відсутність поліса обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів)(а.с.12 т.1).

ОСОБА_1 звернувся до ГУНП в Одеській області зі скаргою, зареєстрованою 14.12.2023 за вх. №779-40-39 (а.с.28-30 т.1), у якій заявник вказав, що 10 грудня 2023 року о другій годині ночі він перебував у стані крайньої необхідності порушити комендантську годину та виїхати у напрямку Одеського залізничного вокзалу. Стан крайньої необхідності виник через те, що приблизно о 2 годині ночі йому зателефонував друг ОСОБА_5 і сказав, що його щойно випустили з Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Він сказав, що йому стало дуже погано і йому потрібна медична допомога, а в нього сідає телефон, і заявник перший, хто був у телефонному журналі недавніх дзвінків. Останнє, що він встиг додати, перед тим, як телефонний дзвінок закінчився, так це те, що він збирався йти до залізничного вокзалу. Заявник вказав, що через втрату зв`язку з ОСОБА_5 він вирішив виїхати до вокзалу на його пошуки. О 02:20 годині заявника було зупинено співробітниками ОСОБА_6 , якими було прийнято рішення зробити огляд його автомобіля щодо наявності наркотиків кінологічною службою Національної поліції Одеської області, які в той момент перебували на чергуванні на площі Толбухіна. У результаті перевірки кінолог дозволив, щоб собака зістрибнула передніми лапами на частину бампера, що прилягає до багажнику, і тим самим дозволив собаці подряпати бампер автомобіля. Після цієї перевірки співробітники Тероборони вирішують викликати з власного мобільного телефону своїх товаришів, які працюють в Національній поліції Одеської та на місце прибув екіпаж поліції на автомобілі Тоуоtа Ргіus державний номер якого 3450. Приблизно о 02:30 годині один з членів екіпажу (надалі - поліцейський), починає додатковий огляд автомобіля, в той час як інший член екіпажу, а саме інспектор 1 взводу 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 , вирішив перевірити документи заявника особисто, за результатами чого складено постанову Серія ЕНА №109780.1. Заявник вказав, що поліцейський запропонував пройти перевірку драгером з чим погодився заявник та який встановив 0,00 проміле. Потім заявнику було запропоновано проїхати на службовому автомобілі здати аналіз на наркотичні речовини, з чим заявник погодився. Заявник вказав, що приїхавши на експертизу на ОСОБА_7 , саме до будівлі медичного закладу його супроводжував ОСОБА_4 . Заявник вказав, що оскільки неможливо було взяти зразки біологічних середовищ згідно пункту 12, а саме аналіз сечі він пропонував взяти за пунктом 13, тобто взяти аналіз крові або будь-який інший предмет дослідження біологічного середовища за пунктом 12, або просив дати води, на що йому було відмовлено. Заявник вказав, що аналізи він закінчив здавати о 05:25 год та увесь час поки тривав візит до експертизи, він знаходився на вулиці, бо, як з`ясувалось, не можна знаходиться у будівлі експертизи, а екіпаж навіть не запропонував сісти погрітись в службовий автомобіль, який увесь час був заведений та в якому знаходились співробітники Національної поліції, поки минав увесь час. Після лікарні, заявника доставлено до Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області за адресою м. Одеса, вул. Ак. Філатова 15 А. ОСОБА_4 провів заявника до відділу, де перебував черговий, та спитав у нього: «Чи є в тебе до нього питання?». ОСОБА_4 , вказував на заявника та було відмічено заявника у журналі, де визначив, що він поступив до відділу о 6:08, а о 6:10 заявника дозволили відбути додому. Після цього, заявника доставлено до його автомобіля. Заявник вказав, що він прибув додому і йому стало зле, тиск склав 145/100 мм рт.ст та протягом всього дня почував себе дуже погано, через що не зміг потрапити на роботу в понеділок, а саме 11.12.2023 року. До того ж, йому довелося витратити свої особисті гроші й окремо, одразу після приїзду додому, відвідати приватну лабораторію «Смартлаб», щоб ще раз здати аналіз на наркотичні речовини, а саме - Багатопрофільний тест для визначення 10 наркотиків в сечі (якісне визначення): морфіну, кокаїну, амфетаміну, метамфетаміну, марихуани, бупренорфіну, МДМА (екстазі), трамадолу, метадону, синтетичної марихуани (спайс), що порадив зробити адвокат для того, щоб убезпечити себе в майбутньому у випадку, якщо хтось справді зіпсує мої аналізи та/або замінить його іншим. Крім того, 12.12.2023 року заявнику довелося за власні кошти відвезти ОСОБА_5 до Приморський відділ поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області задля того, щоб він зміг отримати відомість про те, що він дійсно перебував у відділі поліції. До того ж, довелося витрати свій час ще на те, щоб придбати 3 диска та записати на них відео перебування його у медичному закладі, вартість одного складає 60 гривень. Позивач вказав, що вважає, що саме цим екіпаж патрульної поліції та оператори служби « 102» грубо порушили ст. 7, 8, 12, 18 ЗУ «Про Національну поліцію» та завдали моральних страждань, унаслідок втручання у приватне життя та звернувся із проханням притягнути винних посадових осіб до відповідальності(а.с.28-30 т.1).

Позивач, посилаючись на вказані у скарзі обставини, звернувся до суду із позовними вимогами:

- визнання протиправними дій Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо затримання ОСОБА_1 без складання протоколу про адміністративне затримання та примусового поставлення до Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області;

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо не реагування на всі заяви-повідомлення ОСОБА_1 на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 про події, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова;

- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон ОСОБА_1 за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 щодо подій, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (далі - правопорушення або події), а також оперативного інформування в центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України (далі - МТО) та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, органах поліції охорони як територіальних органах Національної поліції України (далі - територіальні органи ПО) та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві (далі - ГУНП), їх територіальних (відокремлених) підрозділах (далі - ТВП) визначений Інструкцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27 квітня 2020 року № 357.

Частиною 1 розділу ІІІ Інструкції № 357 встановлено, що робочі місця працівників підрозділів « 102» та диспетчерів розміщуються у приміщеннях ГУНП. Екстрені комунікації здійснюються підрозділом « 102» централізовано з усієї території обслуговування відповідного ГУНП від усіх осіб, які перебувають на території України, у тому числі осіб з інвалідністю та осіб, які не володіють державною мовою, за допомогою технічних засобів електронних комунікацій. Кожен працівник підрозділу « 102», диспетчер чергової зміни та посадова особа підрозділу, на який покладено обов`язок здійснення електронного моніторингу, під час чергування забезпечується відповідним автоматизованим робочим місцем та авторизованим доступом до системи ІПНП.

У відповідності до п.11 Інструкції № 357 обов`язки посадової особи, уповноваженої на здійснення прийому, опрацювання та реєстрації заяв і повідомлень громадян про правопорушення або події, у разі надходження за телефонним номером екстреної служби 102 заяви або повідомлення про правопорушення або подію: 1) забезпечувати протягом двох хвилин прийняття від заявника інформації про правопорушення або подію та її внесення до системи ІПНП. З об`єктивних причин цей строк може бути збільшено (алкогольне сп`яніння, хвилювання, мовні вади заявника, ненадання вичерпної відповіді на запитання тощо). У разі необхідності негайного реагування на правопорушення або події внесення та збереження інформації здійснюється раніше встановленого строку; 2) під час спілкування із заявником дотримуватися принципів професійної етики та моралі. На вимогу заявника представитися, а саме назвати своє прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) й посаду; 3) при надходженні повідомлень про факти вчинення домашнього насильства, злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості, а також інших злочинів запитати заявника, з оператором якої статі він бажає спілкуватися; 4) під час прийняття повідомлення про правопорушення або подію, спілкуючись із заявником, одночасно вносити отриману інформацію до системи ІПНП; 5) під час спілкування із заявником першочергово встановлювати та вносити до системи ІПНП інформацію про: вид правопорушення або події (визначається з урахуванням можливості настання найбільш тяжких наслідків) та попередню кваліфікацію; час, місце (адресу), обставини вчиненого правопорушення або події (у разі неможливості заявника назвати точну адресу вчинення правопорушення уточнити приблизну адресу, де вчинено правопорушення (район, напрямок в`їзду або виїзду з міста, розташовані поблизу магазини, торговельні центри, парки або інші орієнтири), відсутності адреси місцезнаходження кінцевого (термінального) обладнання на електронній мапі встановити маркер приблизного місця вчинення правопорушення та за його допомогою знайти найближчі орієнтири, які допоможуть зорієнтуватись заявнику); дані про потерпілого або заявника (прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстрація місця проживання, місце перебування, абонентський номер, а також чи потребує він або інші особи медичної допомоги; іншу необхідну інформацію, проставивши маркер події за територіальним місцем розташування підрозділу "102" в разі ненадання заявником своїх установчих даних або адреси місця вчинення правопорушення або події та відсутності адреси місцезнаходження кінцевого (термінального) обладнання; територію місця перебування заявника та місця вчинення правопорушення, якщо місце вчинення правопорушення або події не збігається з місцем перебуванням заявника; 6) унесену до системи ІПНП інформацію в електронному вигляді автоматично передавати для реагування працівникам поліції, уповноваженим здійснювати організацію реагування на правопорушення або події; 7) у разі пошкодження основних і резервних каналів передачі інформації в електронному вигляді відомості про правопорушення або подію передавати уповноваженим працівникам, використовуючи інші види зв`язку; 8) уносити до системи ІПНП інформацію про правопорушення або події, отриману з інших технічних засобів електронних комунікацій, та передавати на розгляд відповідним працівникам поліції або оперативно-диспетчерським службам інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, уповноваженим здійснювати організацію реагування на них; 9) уносити до системи ІПНП первинну інформацію про правопорушення або події, які перебувають у стадії незавершеності та потребують негайного реагування; 10) у разі наявності технічних можливостей та необхідності залучати до спілкування із заявником у режимі конференції працівника поліції, уповноваженого здійснювати реагування на правопорушення або події та/або іншого працівника, визначеного керівником (старшим зміни), для уточнення інформації про правопорушення або подію; 11) після встановлення первинних даних зберегти в системі ІПНП початкові відомості, які направити відповідним працівникам поліції або оперативно-диспетчерським службам інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, уповноваженим здійснювати організацію реагування на правопорушення або події, повідомити заявника про виїзд наряду поліції та, за необхідності, продовжити з`ясування та доповнення первинних даних інформацією про: напрямок відходу правопорушників, пішки чи на транспортному засобі вони зникли, їх прикмети, номерні знаки та марку, модель транспортних засобів; наявність на місці вчинення кримінального правопорушення потерпілих, їх стан здоров`я та місце перебування. Якщо потерпілі потребують медичної допомоги, поінформувати про це службу екстреної допомоги "103", у разі отримання повідомлення про пожежу - службу екстреної допомоги "112" ("101"); кількість правопорушників, їх прикмети, установчі дані (якщо відомо), наявність зброї; предмети (речі), якими заволоділи правопорушники та прикмети викраденого; сліди, які могли залишитися на одязі й тілах правопорушників; інші дані, які сприятимуть розкриттю правопорушення по гарячих слідах; 12) після внесення всіх додаткових необхідних даних до системи ІПНП зберегти інформацію; 13) у разі звернення заявника мовою, якою не володіє посадова особа, уповноважена на здійснення прийому, опрацювання та реєстрації заяв і повідомлень громадян про правопорушення або події, ужити заходів щодо залучення іншого працівника, який володіє іноземною мовою (за можливості в режимі конференції). У разі відсутності таких працівників зачитати англійською мовою інформацію, спрямовану на встановлення даних заявника (прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, місце проживання (перебування), місце перебування (далі - установчі дані потерпілого або заявника), абонентський номер), суть події, про яку заявник хоче повідомити, а також роз`яснення, що його повідомлення буде записано та після перекладу йому зателефонують. За наявності технічної можливості увімкнути заздалегідь записане вербальне повідомлення (роз`яснення) порядку дій заявника. Зазначену інформацію в системі ІПНП надіслати відповідним працівникам поліції, уповноваженим здійснювати організацію реагування на правопорушення або події, за місцезнаходженням підрозділу "102"; 14) невідкладно доповідати старшому чергової зміни про надходження скарг громадян на дії/бездіяльність працівників поліції, порушення їх прав і свобод, повторних звернень щодо неналежної організації реагування працівниками поліції на повідомлення та внести відповідну інформацію в систему ІПНП; 15) у разі раптового переривання дзвінка негайно зателефонувати заявнику для з`ясування обставин події чи правопорушення. Якщо заявник не відповідає на дзвінок і виникла підозра про вчинення стосовно нього протиправних дій (крики, шум боротьби та інші ознаки), уносити до системи ІПНП інформацію про те, що "зв`язок із заявником втрачено" та проставити відмітку "інформувати чергового". Якщо адреса місця вчинення правопорушення та/або місця перебування заявника невідома, а також відсутні адреси місцезнаходження кінцевого (термінального) обладнання, проставити маркер на електронній мапі за місцем розташування підрозділу "102"; 16) вносити до системи ІПНП відомості про повідомлення комунікаційного центру «Служба 112» за єдиним телефонним номером 112 та/або оперативно-диспетчерських служб за телефонними номерами екстрених служб 101, 103, 104 й передавати для реагування відповідним працівникам поліції або оперативно-диспетчерським службам інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, уповноваженим здійснювати організацію реагування на них; 17) негайно проставляти відмітку "інформувати чергового" для здійснення відповідного реагування, якщо під час прийняття заяви або повідомлення стало відомо про те, що заявник або особа, яка вчинила правопорушення, перебуває в розшуку; 18) якщо в заяві чи повідомленні йдеться про питання, що не належать до компетенції поліції, та про дії, що не містять ознак правопорушення, звернення має довідково-консультативний характер або в ньому не викладено суті порушеного питання, заявник висловлює особисте ставлення до події, що відбувається, не називає своїх персональних даних, ввічливо роз`яснювати заявнику його подальші дії. При цьому інформацію, викладену заявником, необхідно внести до системи ІПНП (у разі достатності підстав надати події статус "без оперативного реагування"); 19) усі реквізити до системи ІПНП уносити державною мовою без скорочень (крім загальноприйнятих) з дотриманням правил правопису; 20) у разі прийняття заяви і повідомлення про правопорушення або подію від дитини доступною для нею мовою з`ясувати обставини правопорушення або події.

У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 2-6 ст.266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що додається.

Згідно п. 2, 4,6 розділу І Наказу № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У відповідності до п.7 розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як зазначено відповідачем та підтверджено позивачем, ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та добровільно направився з поліцейськими до Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психологічний здоров`я» Одеської обласної ради.

При цьому, судом не встановлено та позивачем не доведено, що Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було здійснено затримання ОСОБА_1 та саме примусове доставляння до Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Натомість, як зазначено позивачем та підтверджується матеріалами справи, 10.12.2023 о 02:54 Інспектором 1 взводу 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області, капітан поліції ОСОБА_4 складено постанову Серія ЕНА №1097801 про накладення адміністративного стягнення Серія по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення ч.1 ст.126 КУпАП (відсутність поліса обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів)

Поряд з цим, Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що позивач погодився.

При цьому, суд не надає оцінку поясненням позивача, щодо того, що йому не надано можливість взяти зразки біологічних середовищ згідно пункту 12, а саме аналіз аналіз крові або будь-який інший предмет дослідження біологічного середовища, замість аналізу сечі, оскільки зазначене не стосується предмету спору, а діяльності працівників медичного закладу, що не є предметом розгляду вказаної справи.

Щодо посилання позивача на те, що працівники запропонували йому води неналежної якості (відкриту пляшку) та не надали можливості погрітись в поліцейському авто, суд зазначає, що предметом розгляду справи є дії відповідачів щодо не складання протоколу та не реагування і невиїзд на його заяви за скороченим номером «102» та відповідно суд не приймає вказані пояснення до уваги.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо затримання ОСОБА_1 без складання протоколу про адміністративне затримання та примусового поставлення до Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області, є безпідставними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо не реагування на всі заяви-повідомлення ОСОБА_1 на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 про події, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова та визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області та Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон ОСОБА_1 за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 щодо подій, які стались 10.12.2023 за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, суд зазначає наступне.

Позивачем додано до позовної заяви скріншоти виклику за номер « 102», згідно яких вбачається здійснення виклику о 03:56, 04.19, 04.29 (а.с.15-17 т.1). Дату здійснення вказаних телефонних дзвінків, як і номер з якого було їх здійснено, встановити неможливо.

Разом з тим, як вбачається з інформації Управління організаційно -аналітичного забезпечення та оперативного реагування від 26.03.2023 №5/1 -677, згідно інформації з ІКС ІПНП на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102» ГУНП в Одеській області з номеру телефону від особи, яка називалась ОСОБА_1 надійшло 5 телефонних дзвінків.

Виклики приймали наступні працівники відділу служби « 102» УОАЗОР ГУНП в Одеській області:

- інспектор І категорії ОСОБА_8 приймала перший виклик о 03:56:29 год. 10.12.2023, електронна картка « 102» № 109037959 та другий виклик о 04:18:02 год. 10.12.2023, електронна картка « 102» № 109038128.

-інспектор І категорії ОСОБА_9 приймала третій виклик о 04:18:23 год. 10.12.2023, електронна картка « 102» № НОМЕР_2 ;

-інспектор І категорії ОСОБА_10 приймала четвертий виклик о 04:28:48 год. 10.12.2023, електронна картка « 102» № НОМЕР_3 ;

-інспектор І категорії ОСОБА_11 приймала п`ятий виклик о 04:30:03 год. 10.12.2023, електронна картка « 102» № 109038238.

Згідно вказаної інформації від 26.03.2023 №5/1 -677 визначення територіальної юрисдикції органу або підрозділу поліції відбувається автоматично під час збереження електронної картки, а саме: згідно внесеної в картку « 102» оператором адреси (яку повідомляє заявник) встановлюється автоматично маркер і визначається геопорталом (електронна мала) територіальний орган поліції, під юрисдикцією якого відбувається обслуговування вказаного місця події. Окрім територіального органу поліції, який обслуговує місце події повідомлення також направляються за належністю та компетенцією відповідним працівникам поліції або оперативно-диспетчерським службам інших органів державної влади, уповноваженим здійснювати організацію реагування на них. В момент реєстрації працівниками відділу служби « 102» в системі ІПНП були автоматично направленні відповідним працівникам поліції для організації належного реагування (тобто диспетчеру) та шляхом ручного обрання підрозділу за належністю (відповідно до ст. 16 ЗУ «Про звернення громадян») до УПП в Одеській області та зареєстровано до ЄО від 10.12.2023 № 19363.

Враховуючи викладене та те, що матеріалами справи підтверджено, що Національна поліція в Одеській області зреагувала на заяви-повідомлення ОСОБА_1 на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 щодо подій, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, в той час як зазначені дзвінки були прийняті, зареєстровані та автоматично направленні до УПП в Одеській області для реагування, суд приходить до висновку що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не реагування на всі заяви-повідомлення ОСОБА_1 на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 про події, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова та щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон ОСОБА_1 за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 щодо подій, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, оскільки судом встановлено, що заяви-повідомлення ОСОБА_1 на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 щодо подій, які стались 10.12.2023 за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова були направленні до УПП в Одеській області, однак залишились без реагування, суд прийшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон ОСОБА_1 за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 щодо подій, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова та не реагування на заяви-повідомлення ОСОБА_1 на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 про події, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Згідно з частиною першою статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Цією ж статтею встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльності, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням, бездіяльністю або рішеннями заподіювача - суб`єкта владних повноважень, та вини останнього в її заподіянні.

Крім того, при заявленні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивачем має бути зазначено, в чому полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена судом касаційної інстанції, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 в адміністративній справі № 804/2252/14, 28.11.2018 в адміністративній справі №281/550/15-а, 21.11.2018 в адміністративній справі № 826/19928/16 та 30.01.2018 в адміністративній справі № 813/5138/13-а.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що застосування норм права щодо відшкодування моральної шкоди пов`язане з використанням значної кількості оціночних понять, які окреслені законом. При цьому заподіяння моральної шкоди фізичній особі є фактом конкретного випадку. Тобто, вчинення протиправного діяння (прийняття протиправного рішення) стосовно особи свідчить про можливість, але не обов`язковість заподіяння їй моральної шкоди.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих відносин через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 5 цієї ж Постанови Пленуму №4 зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд зазначає, що така моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 24.06.2020 (справа №9901/845/18).

Втім, матеріали справи не містять жодних доказів, які могли б підтвердити дійсний факт душевних страждань позивача або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок рішень відповідача.

Відтак, позивачем не доведено, що рішеннями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, а саме не надано жодних належних доказів того, в чому полягає моральна шкода, якими обставинами вона підтверджується (наявність душевних переживань, погіршення стану здоров`я тощо), наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та заподіянням йому шкоди.

Оскільки позивачем не надано суду переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між діями відповідача та завданням йому моральної шкоди, а також не зазначено, на яких критеріях розрахунку базується заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 25 000 грн. у зв`язку з чим у задоволенні зазначеної вимоги слід відмовити.

При цьому, позовна вимога про стягнення з Головного управління Національної поліції України в Одеській області моральної шкоди не підлягає задоволенню з огляду на те, що суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог до вказаного відповідача.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за другу(похідну) вимогу позивача не стягувався, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позову ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон ОСОБА_1 за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 щодо подій, які стались 10.12.2023 за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова та не реагування на заяви-повідомлення ОСОБА_1 на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 про події, які стались 10.12.2023 року за адресою м. Одеса, вул. Ак. Воробйова.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (вул. Академіка Корольова, буд. 5, м. Одеса, 65114, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1073,60грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра