Справа № 480/3901/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2024 р. Справа № 480/3901/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповдіач-1, ГУ ПФУ в Сумській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповдіач-2, ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якій просив:
2) зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 29.03.2024.
Вимоги вмотивовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ та з досягненням 60 років звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки. Втім, відповідач-1 протиправно відмовив позивачу у здійсненні призначення та виплати такої пенсії. Вважає, що призначена позивачу пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV, за призначенням відповідно до якого позивач звернувся вперше. Відтак, пенсія позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV має бути призначена виходячи з показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки, тобто за 2021- 2023 роки, що передували року звернення (2024 рік) за призначенням пенсії за віком до територіального управління Пенсійного фонду України.
Ухвалою суду від 20.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. При цьому, вказаною ухвалою суду у відповідачів було витребувано додаткові докази у справі, що були надані відповідачами.
У відзивах на позовну заяву ГУ ПФУ в Миколаївській області та ГУ ПФУ в Сумській області просили відмовити у задоволенні позову, оскільки право на призначення пенсії за віком вже було реалізоване позивачем, тому відсутні підстави для повторного призначення одного і того ж виду пенсії, в межах одного і того ж закону із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач з 07.08.2001 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ за Списком №1 (далі - Закон №1788-ХІІ) (а.с.53). Сторонами вказана обставина не заперечувалася.
Позивач звернувся 29.03.2024 через портал електронних послуг до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про перехід на пенсію за віком за Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2023 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) (а.с.35, 51).
З урахуванням принципу екстериторіальності, заява позивача була опрацьована ГУ ПФУ в Миколаївській області, рішенням якого від 04.04.2024 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно Закону №1058-IV, оскільки позивачу вже призначена пенсія за віком з більш раннього періоду на пільгових умовах відповідно до Закону №1788-ХІІ за Списком №1 (а.с.13).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Умови призначення пенсії за віком (в тому числі переведення на цей вид пенсії) визначені статтею 26 Закону №1058-ІV.
За приписами частини другої статті 40 Закону України №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії можливе лише у випадку зміни виду пенсії (пенсія за вислугу років та пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника).
Як встановлено судом, позивач з 07.08.2001 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1788-ХІІ за Списком №1.
Поряд з цим, позивач після досягнення 60 років виявив бажання на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки.
Тобто, ключовим питанням у цій справі є наявність правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, у випадку призначення раніше пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1788-ХІІ.
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суд. Зокрема, у постанові від 17.05.2021 у справі № 185/1473/17 Верховний Суд, виснував наступне:
« у випадку задоволення заяви позивача про переведення (призначення) його на пенсію за віком на загальних підставах, буде відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена йому відповідно до статті 13 Закону №1788-ХІІ є різновидом пенсії за віком зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком на загальних підставах повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV.
Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше.
З огляду на викладене, заява позивача до пенсійного органу стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена йому у 2007 році, а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень Закону №1058-ІV та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.»
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 травня 2020 року справа № 334/13/16-а (2а/334/85/16), від 17 травня 2021 року у справі №185/1473/17, від 30 листопада 2023 року у справі № 580/3792/23а також підтримана у постанові від 18 червня 2024 року у справа №280/4122/23.
Так, у вищезазначених справах первісно позивачам пенсія була призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» за вислугою років та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а позивачі виявляли бажання отримувати пенсію на умовах Закону № 1058-ІV, або особа зверталась вперше за призначенням пенсії за віком за нормами Закону № 1058-ІV, натомість, як вже було встановлено в межах розгляду цієї справи, позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1788-ХІІ, а потім подано заяву про призначення пенсії за віком за нормами Закону №1058-ІV, тобто заява стосувалась призначення того самого виду пенсії.
Стосовно посилань позивача на висновки Верховного Суду у постановах від 23 жовтня 2020 року у справі № 528/196/17, від 17.06.2021 у справі №336/7438/16-а, від 13.02.2019 у справі №334/917/17, суд відмічає, що застосуванню до цих правовідносин підлягає саме останній висновок Верховного Суду, викладений, зокрема, у постанові від 18 червня 2024 року у справа №280/4122/23.
Крім того, посилання позивача у позові на практику судів апеляційної інстанції суд не бере до уваги, оскільки відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду.
Враховуючи зазначені вище висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що оскільки заява позивача від 29.03.2024 фактично стосувалась призначення йому того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена в 2001 році, то вона не може бути призначена повторно відповідно до Закону №1058-ІV з урахуванням положень статті 40 Закону №1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 04.04.2024 відповідає критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 КАС України, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 09.07.2024.

Суддя І.Г. Шевченко