Справа № 120/63/24
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 липня 2024 р. Справа № 120/63/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю відповідача щодо не звільнення позивача з військової служби.

Ухвалою від 08.01.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

31.01.2024 від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник позивача заперечив щодо задоволення даного позову. Зазначив, що відповідно до документів, які додані позивачем до позовної заяви, зазначена копія рапорту про звільнення з військової служби від 07 липня 2023 року. Даний рапорт позивач не надав до своїх безпосередніх командирів, чим порушив процедуру звернення із службових та особистих питань серед військовослужбовців відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Вказав, що копія рапорту, яка додана позивачем до позову, також не містить відмітки про його реєстрацію (вхідний номер). Крім того, наголосив на тому, що питання звільнення військовослужбовця розглядає саме командир військової частини, до якого даний рапорт військовослужбовця надано так і не було, оскільки відсутня його резолюція на рапорті.

09.02.2024 позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній підтримав вимоги даного позову та просив їх задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 .

Як зазначив позивач в позовній заяві, 11.07.2023 ним було подано рапорт на звільнення з військової служби в Збройних Силах України, у зв`язку із наявністю дружини з інвалідністю ІІІ групи.

Позивач також вказав, що даний рапорт було проігноровано відповідачем, що, власне, і зумовило його звернення до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

В свою чергу, статтею 26 Закону №2232-XII визначені підстави для звільнення з військової служби.

Так, підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Частиною сьомою статті 26 Закону №2232-XII передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з абзацом 2 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах, за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 233 Положення №1153 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

З системного аналізу вказаних норм права суд дійшов висновку, що наслідком розгляду рапорту військовослужбовця про його звільнення з військової служби командир військової частини зобов`язаний видати наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця чи надати обґрунтовану відмову у задоволенні рапорту.

При цьому, подання рапорту "по команді", як то визначено пунктом 233 Положення №1153/2008, означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті.

До вирішення спору про наявність у позивача права на звільнення з військової служби у цих правовідносинах передує спір про факт належного звернення позивача до відповідача з рапортом про звільнення.

Позивач до матеріалів позову подав копію рапорту про звільнення з військової служби, який адресований Міністерству оборони України для направлення командиру Військової частини НОМЕР_1 .

На підтвердження направлення даного рапорту, позивачем надано накладну АТ "Укрпошта" №943, операція: "ПРИЙМАННЯ" від 11.07.2023. У відповідній квитанції відправником вказано позивача, а одержувачем командира Військової частини НОМЕР_1 .

Із наведеного слідує, що позивач долучає до матеріалів позовної заяви копію рапорту про звільнення, складеного на ім`я Міністерства оборони України ( АДРЕСА_1 ) для направлення командиру Військової частини НОМЕР_1 , а також докази направлення такого рапорту безпосередньо до Військової частини НОМЕР_1 , а не до Міністерства оборони України.

Поряд із цим, жодних доказів отримання Військовою частиною НОМЕР_1 відповідного рапорту засобами поштового зв`язку позивачем не надано, а матеріали справи не містять.

Також до матеріалів позовної заяви позивачем додано опис вкладення у лист, на якому наявна наклейка із штрих кодом та трек-номером поштового відправлення.

При цьому, із відповідної накладної та опису вкладення у лист вбачається, що поштове відправлення було подане позивачем до відділення поштового зв`язку Укрпошти Київ-72, хоча, як видно із матеріалів справи, позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 місцезнаходженням якої є Вінницька область.

Відповідні обставини також ставлять під сумнів сам факт особистого звернення саме позивача із відповідним рапортом про звільнення.

Більше того, на користь такого висновку також вказує і відмінність графічних ознак підписів ОСОБА_1 , який проставлений на рапорті від 07.07.2023, із підписом ОСОБА_1 , яким підписана дана позовна заява.

Наведені вище обставини, в сукупності із відсутністю в матеріалах справи жодних доказів отримання Військовою частиною НОМЕР_1 рапорту позивача 07.07.2023, не дають суду підстав для висновку про допущену з боку відповідача будь-яку протиправну бездіяльність щодо не звільнення позивача із військової служби.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог даного позову та, як наслідок, відсутність підстав для їх задоволення.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Повний текст рішення складено 11.07.2024.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна