Справа № 320/14140/24
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Ключкович В. Ю., Грибан І. О.
за участю секретаря: Рожок В. В.

представника заявника Сливки А. В. , Осовітньої Ю.О., представника відповідача Куліди А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 02.04.2024) у справі за заявою Головного управління ДПС у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРІ Україна» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного 29.03.2024 із заявою, у якій просило:

- підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "ПЕРІ Україна" податковий номер 31032954, накладеного рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 29.03.2024;

- застосувати адміністративний арешт коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на усіх рахунках ТОВ «ПЕРІ Україна» податковий номер 31032954 у всіх банківських установах.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Київській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій ТОВ «ПЕРІ Україна» відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, податковим органом подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції, з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою заяву про обґрунтованість адміністративного арешту підтвердити.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відповідачем щодо задоволення вимог апелянта заперечено.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, та вірно встановлено судом першої інстанції товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРРІ Україна» зареєтровано як юридичну особу, ідентифікаційний код 31032954, місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Об`їзна дорога, 60.

Видами економічної діяльності є: 77.32 надання в оренду будівельних машин і устаткування (основний); 16.21 виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону; 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 49.41 вантажний автомобільний транспорт; 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.22 будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

План - графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2024 рік затверджено в.о. Голови ДПС України Кірієнко Тетяною 22.12.2023.

Листом від 15.02.2024 №3968/6/99-00-07-03-02-06 ДПС України на адвокатський запит від 09.02.2024 № 6 щодо включення ТОВ «ПЕРІ Україна» до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2024 рік повідомлено, що товариство включено до плану-графіку відповідно до ст. 77 та підпункту 69.35-2 пункту 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України як платника податків, що має критерій ризику «дебіторська заборгованість перевищує кредиторську заборгованість більше ніж у два рази».

ГУ ДПС у Київській області прийнято наказ від 07.03.2024 №596-п Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПЕРІ Україна» (податковий номер 31032954), яким передбачено провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ПЕРІ Україна» з29.03.2024 тривалістю 20 робочих днів. Перевірку провести за період з 01.01.2017 по 31.12.2023 з метою встановлення дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

ГУ ДПС у Київській області 07.03.2024 направлено відповідачу повідомлення та копію наказу від 07.03.2024, яке отримане відповідачем 11.03.2024.

ТОВ «ПЕРІ Україна» подано до ДПС України скаргу на наказ ГУ ДПС у Київській області від 07.03.2024 №596-п.

ДПС України рішенням від 22.03.2024 №8086/6/99-00-06-03-03-06 вирішено продовжити строк розгляду скарги до 11.05.2024.

На підставі вказаного наказу від 07.03.2024 №596-п та направлень на перевірку від 29.03.2024 головними державними інспекторами відділу перевірок платників основних галузей економіки управління податкового аудиту ГУ ДПС у Київській області Галібаренко Є. та Бабенко Н. 29.03.2024 здійснено виїзд за податковою адресою товариства, а саме Київська область, м. Бровари, вул. Об`їзна дорога, 60 для проведення документальної планової виїзної перевірки.

Представнику відповідача були пред`явлені направлення на перевірку під розписку, однак відповідачем 29.03.2024 о 10:40 відмовлено у допуску до проведення перевірки.

ГУ ДПС у Київській області складено акт від 29.03.2024 № 663/10-36-07-01-18/31032954 про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної планової виїзної перевірки.

У зазначеному акті представник товариства зазначив, що Наказ про проведення перевірки є безпідставним, адже положення пп. 69.35-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ до ТОВ «ПЕРІ Україна» не застосовні.

Деталі з цього приводу наведені у скарзі щодо наказу про проведення перевірки(вх. ДПС №9314/6 від 13.03.2024).

У зв`язку з відмовою платника податків від допуску посадових осіб до проведення перевірки заступником начальника Головного управління ДПС у Київській області прийнято рішення від 29.03.2024 о 11:55 год. про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "ПЕРІ Україна" (податковий номер 31032954).

З метою підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ПЕРІ Україна», Головне управління ДПС у Київській області звернулось до суду із даною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини, що склалися у справі, є Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи (п.п.16.1.9); допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом (п.п.16.1.13).

Відповідно до п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право:

- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (п.п.20.1.4);

- доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу (п.п.20.1.13).

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п. 77.1 ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки

Відповідно до п. 77.6 ст. 77 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Нормами п. 81.1 ст. 81 ПКУ передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення, зокрема, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених ПКУ, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених ПКУ, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Пунктом 81.2 ст. 81 ПКУ передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

У разі якщо при організації документальної планової та позапланової або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному ст. 42 ПКУ.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 29 березня 2024 року посадовими особами податкового органу було пред`явлено представнику товариства всі передбачені п.81.1 ст.81 ПК України документи - наказ на проведення перевірки, направлення на проведення перевірки, службові посвідчення. Всі ці документи мали підписи, були скріплені печатками, мали необхідні реквізити, їх повнота і належність оформлення відповідачем визнаються і не оспорюються.

Факт пред`явлення цих документів та наведені вище обставини сторонами визнаються.

Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені ст. 94 Податкового кодексу України, в якій закріплено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з передбачених п. 94.2 ст. 94 ПК України обставин. Однією з таких обставин є відмова платника податків від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Адміністративний арешт застосовується рішенням керівника контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою) за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 ст. 94 ПК України; обґрунтованість арешту має бути перевірена судом протягом 96 годин з дня прийняття рішення про застосування адміністративного арешту.

При цьому, арешт майна є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання платником податків передбачених законом обов`язків.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні (пункт 94.10).

Відповідно до пп. 94.19.3 п. 94.19 ст. 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з усуненням платником податків причин застосування адміністративного арешту.

Аналогічні положення закріплено в Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 №632, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 за №948/30816.

З аналізу вказаних норм слідує, що для вирішення питання, чи є підстави для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, суд повинен встановити, за яких саме обставин відбувся не допуск таким платником посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки та, відповідно, чи були законні підстави для її проведення.

Під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення. Оскарження платником податків наказу про проведення перевірки є запереченням обставин, що зумовили звернення податкового органу з відповідною заявою, однак, не є спором про право в розумінні п.2 ч.4 ст.283 КАС України і не перешкоджає розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Обґрунтованість причин відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника податків входять до предмета доказування у справах, передбачених пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 23.02.2023 по справі №640/17091/21.

Згідно з п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи (п.п.16.1.9); допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом (п.п.16.1.13).

Відповідно до п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (п.п.20.1.4); доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу (п.п.20.1.13).

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до положень статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.

Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

За приписами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, передбачених цією нормою документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Із аналізу зазначених норм вбачається, що відмова допуску до проведення перевірки можлива лише з підстав непред`явлення, або неналежного оформлення наказу про проведення перевірки, та/або направлення на проведення перевірки, та/або службового посвідчення.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ПЕРРІ Україна» не допустило посадових осіб Головного правління ДПС у Київській області до проведення документальної планової виїзної перевірки.

Не допуск відбувся з підстав, що наказ від 07.03.2024 №596-п про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПЕРРІ Україна», на думку платника податків, є протиправним та не містить правових підстав для її проведення, оскільки в наказі міститься посилання на підпункт 69.35- 2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, при цьому, не зазначено яку саме конкретно із визначених ПК України підстав мав на увазі позивач для включення до плану перевірок ТОВ «ПЕРІ Україна», у наказі бракує зазначення фактичних обставин, які можуть бути визнані за законом в якості підстав для перевірки.

При цьому, апелянт стверджує, що єдиною підставою для винесення наказу про призначення перевірки є саме включення товариства до плану-графіку проведення планових перевірок, тоді як дії податкового органу щодо включення ТОВ «ПЕРІ Україна» до такого товариством не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв правомірно не допустивши посадових осіб до перевірки, оскільки наказ про призначення планової перевірки не відповідає приписам чинного законодавства, оскільки не містить посилань на підстави призначення такої.

Зокрема, судом першої інстанції акцентовано увагу, що в силу введення мораторію на проведення документальних планових та позапланових перевірок з 24 лютого 2022 року обов`язком для зазначення у наказі про призначення перевірки є підстава, конкретний підпункт пункту 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, що в даному випадку податковим органом зроблено не було.

Крім того, судом першої інстанції надано оцінку діям податково органу щодо включення товариства до плану-графіку перевірок з підстав передбачених та підпункт 69.35-2 пункту 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Колегія суддів критично оцінює такі доводи суду першої інстанції, адже предметом даного спору є саме підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту платника податку, що в даному випадку застосовано податковим органом за результатом не допуску посадових осіб до перевірки.

За певних обставин, недопуск посадових осіб до проведення перевірки є єдиним захистом прав платника від реалізації наказу про проведення перевірки, як акту індивідуальної дії. Передбачене Податковим кодексом України право відмовити у допуску до проведення перевірки пов`язане із певними обставинами, встановлення і обґрунтування яких є тягарем доказування платника податків.

Відтак, оцінці підлягають саме дії платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, наказ про призначення перевірки та повідомлення про проведення такої направлено на адресу платника податків засобами поштового направлення та отримано відповідачем 11.03.2024 року.

12.03.2024 товариством подано скаргу до Державної податкової служби України, у порядку передбаченому п.п. 55.1-55.2 ст. 55 та п.п. 56.1-56.2 ст. 56 ПК України.

Копію вказаної скарги направлено до Головного управління ДПС у Київській області.

Відтак, податковий орган був достеменно обізнаний із незгодою платника податку з діями податкового органу як щодо включення товариства до плану-графіку перевірок так і винесеним наказом про призначення перевірки.

Зазначені обставини підтверджено представником апелянта в судовому засіданні.

Слід зауважити, що не зважаючи на своєчасні дії платника податку щодо оскарження дій та рішень податково органу, на час виходу співробітників ГУ ДПС у Київській області рішення за результатом розгляду скарги зазначеної вище скарги Державною податковою службою України прийнято не було, натомість 22.03.2024 ухвалено рішення за № 8086/6/99-00-06-03-03-06 яким продовжено строки розгляду скарги.

Колегія суддів звісно ж враховує, що норми податкового законодавства не пов`язують процедуру адміністративного оскарження наказу про призначення перевірки із зупиненням його дії, як наприклад при оскарженні податкового повідомлення рішення.

Поряд із цим, обставини справи свідчать і про відсутність зловживань своїми правами з боку платника податків, адже за строками встановленими статтею 56 ПК України платником податку оскаржено наказ про призначення перевірки та дії податкового органу щодо включення товариства до плану-графіку за 17 днів до початку перевірки та відповідно мало обґрунтовані сподівання, що до проведення такої (до 29.03.2024) таку скаргу буде вирішено по суті.

Відтак, враховуючи фактичні обставини справи, колегія суддів керуючись нормами чинного законодавства та внутрішнім переконанням, не вбачає в діях платника податків достатніх для застосування до такого виняткового способу забезпечення виконання платником податків його обов`язків, як адміністративний арешт майна.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, однак із невірним визначенням підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити в мотивувальній частині.

Керуючись ст .ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 315-317, 321, 322, 328, 329, 331 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі за заявою Головного управління ДПС у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРІ Україна» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя В. Ю. Ключкович

Суддя І. О. Грибан

(Повний текст постанови складено 09.07.2024)