Справа № 380/22204/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/22204/23 пров. № А/857/8474/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шевчук С. М.

суддів - Кухтея Р. В.,

Носа С. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року (ухвалене у м. Львові, за правилами спрощеного позовного провадження, судом під головуванням судді Желік О.М., дата складання повного тексту рішення не зазначена) у справі № 380/22204/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.08.2023 №13 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком №2 періоди роботи: з 16.07.1989 по 03.04.1994 в Долинському управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин; з 09.03.1994 по 11.11.1994 в Охтирському управлінні бурових робіт об`єднання «Укрнафта»; з 17.08.1995 по 10.03.1997 в АОЗТ «Вест-Петролиум»; з 12.03.1997 по 08.08.1998, з 04.08.1999 по 04.10.1999, з 05.10.1999 по 03.05.2000, з 04.05.2000 по 03.08.2001, з 04.08.2001 по 12.01.2011, з 14.01.2011 по 28.02.2012, з 01.03.2012 по 26.01.2018 в АО «Білоруське УПНП і КРС»; з 30.01.2018 по 26.03.2019 в ТЗОВ «Карпати сервіс»; з 27.03.2019 по 13.11.2019, з 14.11.2019 по 12.03.2022 в ТЗОВ «Обьнефтеремонт»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області з 05.08.2023 призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із врахування заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.08.2023 №13 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком №2 періоди роботи: з 01.01.1992 по 03.04.1994 в Долинському управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин; з 17.08.1995 по 10.03.1997 в АОЗТ «Вест-Петролиум»; з 12.03.1997 по 08.08.1998, з 04.08.1999 по 04.10.1999, з 05.10.1999 по 03.05.2000, з 04.05.2000 по 03.08.2001, з 04.08.2001 по 12.01.2011, з 14.01.2011 по 28.02.2012, з 01.03.2012 по 26.01.2018 в АО «Білоруське УПНП і КРС»; з 30.01.2018 по 26.03.2019 в ТЗОВ «Карпати сервіс»; з 27.03.2019 по 13.11.2019, з 14.11.2019 по 12.03.2022 в ТЗОВ «Обьнефтеремонт».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 15.08.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 538 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 538 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судове рішення прийнято з неповним з`ясуванням судом обставин справи, порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що у період з 01.01.1992 по 12.03.2022 позивач працював на території російської федерації. Зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» Кабінет Міністрів України постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві; Міністерству закордонних справ в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з Угоди. Крім цього, російська федерація ще у червні 2022 року денонсувала Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, відтак, з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Отже, з огляду на викладені вище обставини, на думку апелянта, підстави для зарахування періодів роботи ОСОБА_1 на території російської федерації до страхового та пільгового стажу позивача з 01.01.1992 відсутні.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про розгляд апеляційної скарги відповідачі повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу зазначену позивачем, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Окрім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Суд звернув увагу на те, що відповідно до частини 3 статті 23 Загальної декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської соціальної хартії та статті 46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Враховуючи викладене, суд вважав, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні при обчисленні розміру пенсії заробітної плати (доходу) позивача за періоди роботи на території росії.

При цьому, зважаючи на те, що відповідачем не оспорюється включення періоду роботи позивача з 16.07.1989 по 31.12.1991 до його страхового (пільгового) стажу, у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком №2 періоду роботи з 16.07.1989 по 31.12.1991 (включно) в Долинському управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин, суд відмовив.

Також суд не вбачав підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зарахування до його страхового (пільгового) стажу за Списком №2 періоду роботи з 09.03.1994 по 11.11.1994 в Охтирському управлінні бурових робіт об`єднання «Укрнафта», оскільки в цей період позивач працював в межах території України, а тому такий стаж пенсійним органом йому також зараховано.

При цьому, з метою ефективного захисту права позивача на належне пенсійне забезпечення, суд вважав необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Згідно паспорта громадянина України, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 (дата заповнення 23.06.1986), в межах спірного періоду (з 01.01.1992 по 12.03.2022) працював на посадах, в тому числі на території російської федерації:

- з 16.07.1989 по 03.04.1994 - помічник бурильника по 4, 5 розряду в цеху капітального ремонту свердловини № 1 Долинського управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин (Ямало-Ненецький автономний округ, Крайня Північ);

- з 09.03.1994 по 11.11.1994 - помічник бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ в Охтирському управлінні бурових робіт об`єднання «Укрнафта»;

- з 17.08.1995 по 10.03.1997 - помічник бурильника капітального ремонту свердловин 4 розряду в АОЗТ «Вест-Петролиум»;

- з 12.03.1997 по 08.08.1998 - помічник бурильника капітального ремонту свердловин АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- з 04.08.1999 по 04.10.1999 - помічник бурильника капітального ремонту свердловин вахтовим методом в управлінні капітального ремонту свердловин АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- з 05.10.1999 по 03.05.2000 - бурильник капітального ремонту свердловин вахтовим методом в управлінні капітального ремонту свердловин АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- з 04.05.2000 по 03.08.2001 майстер по ремонту свердловин (капітальному, підземному) АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- з 04.08.2001 по 12.01.2011 старший майстер по ремонту свердловин АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- 14.01.2011 по 28.02.2012 старший майстер по ремонту свердловин (капітальному, підземному) вахтовим методом АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- з 01.03.2012 по 26.01.2018 старший майстер по важким роботам в цеху капітального ремонту свердловин вахтовим методом АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- з 30.01.2018 по 26.03.2019 - начальник виробництва поточного і капітального ремонту свердловин ТЗОВ «Карпати сервіс»;

- з 27.03.2019 по 13.11.2019 начальник виробництва поточного та капітального ремонту свердловин Хантос вахтовим методом ТЗОВ «Обьнефтеремонт»;

- з 14.11.2019 по 12.03.2022 - заступник начальника цеха у виробництва поточного та капітального ремонту свердловин Конда вахтовим методом роботи ТЗОВ «Обьнефтеремонт».

ОСОБА_1 звернувся 15.08.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №13 від 23.08.2023 позивачу відмолено в призначенні пенсії. За документами до страхового та пільгового стажу не зараховано: періоди роботи з 01.01.1992 по 12.03.2022 року робота у російській федерації згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 23.06.1986 року у зв`язку з припиненням з росією з 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», відповідного до якого зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України 03 березня 1998 року № 140/98-ВР. Громадянам, які працювали на території російської федерації, стаж можливо зарахувати по 31.12.1991 рік.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №13 від 23.08.2023 протиправним та таким, що порушує його право на належне соціальне забезпечення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Частинами 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 року - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди визначено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Згідно з частинами другою та третьою статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Згідно п.1.7 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії, які додаються до заяви про призначення пенсії.

Основним документом, що підтверджує трудовий (страховий) стаж в період до запровадження системи персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, тобто до 01 липня 2000 року, є трудова книжка.

Необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також документів виданих архівними установами виникає та можливе лише у випадку відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, при цьому для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п.1-3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом вище, що згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 (дата заповнення 23.06.1986), в межах спірного періоду (з 01.01.1992 по 12.03.2022) позивач працював на посадах, в тому числі на території російської федерації:

- з 16.07.1989 по 03.04.1994 - помічник бурильника по 4, 5 розряду в цеху капітального ремонту свердловини № 1 Долинського управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин (Ямало-Ненецький автономний округ, Крайня Північ);

- з 09.03.1994 по 11.11.1994 - помічник бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ в Охтирському управлінні бурових робіт об`єднання «Укрнафта»;

- з 17.08.1995 по 10.03.1997 - помічник бурильника капітального ремонту свердловин 4 розряду в АОЗТ «Вест-Петролиум»;

- з 12.03.1997 по 08.08.1998 - помічник бурильника капітального ремонту свердловин АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- з 04.08.1999 по 04.10.1999 - помічник бурильника капітального ремонту свердловин вахтовим методом в управлінні капітального ремонту свердловин АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- з 05.10.1999 по 03.05.2000 - бурильник капітального ремонту свердловин вахтовим методом в управлінні капітального ремонту свердловин АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- з 04.05.2000 по 03.08.2001 майстер по ремонту свердловин (капітальному, підземному) АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- з 04.08.2001 по 12.01.2011 старший майстер по ремонту свердловин АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- 14.01.2011 по 28.02.2012 старший майстер по ремонту свердловин (капітальному, підземному) вахтовим методом АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- з 01.03.2012 по 26.01.2018 старший майстер по важким роботам в цеху капітального ремонту свердловин вахтовим методом АО «Білоруське УПНП і КРС»;

- з 30.01.2018 по 26.03.2019 - начальник виробництва поточного і капітального ремонту свердловин ТЗОВ «Карпати сервіс»;

- з 27.03.2019 по 13.11.2019 начальник виробництва поточного та капітального ремонту свердловин Хантос вахтовим методом ТЗОВ «Обьнефтеремонт»;

- з 14.11.2019 по 12.03.2022 - заступник начальника цеха у виробництва поточного та капітального ремонту свердловин Конда вахтовим методом роботи ТЗОВ «Обьнефтеремонт».

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці (неправильними чи неточними) щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано.

Крім того, факт виконання робіт за Списком №2 на території російської федерації підтверджується також:

- архівною довідкою, виданою Долинською міською радою Калуського району Івано-Франківської області від 07.07.2023 № 326/04-01/Б-13 про підтвердження періоду роботи з 19.07.1989 по 03.04.1994, про відпрацьовані дні в районах Крайної півночі від 07.07.2023 № 325/04-01/Б-13 та про заробітну плату від 07.07.2023 № 323/04-01/Б-13, від 07.07.2023 № 324/04-01/Б-13;

- довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 13.07.2023 № 01/01/10/05/01/02/03/03/253 видана Структурною одиницею (філією) «Укрнафта буріння» про підтвердження роботи із шкідливими і важкими умовами праці з 09.03.1994 по 11.11.1994 та довідкою від 29.06.2023 № 01/01/12/13/02/02-214 про заробітну плату;

- архівною довідкою від 17.04.2019 № Б-194, виданою Архівним відділом Адміністрації м. Нижневартовск про підтвердження трудового стажу з 17.08.1995 по 10.03.1997 та довідкою про заробітну плату від 17.04.2019 № Б-195;

- довідкою про підтвердження особливого характеру роботи від 12.01.2017 № 7 та від 07.09.2018 № 1293, виданою АО «Білоруське УПНП і КРС» за період з 12.03.1997 по 26.01.2018, та довідкою про заробітну плату від 28.09.2018 № 427;

- довідкою від 26.03.2019 № 16 видана ТЗОВ «Карпати сервіс» про підтвердження періоду роботи з 30.01.2018 по 26.03.2019 та про атестацію робочих місць

- довідкою від 27.03.2023 № 04/36 видана ТЗОВ «Обьнефтеремонт» про підтвердження періоду роботи з 27.03.2019 по 12.03.2022 та довідкою про заробітну плату від 21.08.2023 №081;

- документами про атестацію робочих місць.

Стосовно твердження апелянта про те, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а тому взаємне визнання країнами офіційних документів без легалізації втратило свою актуальність, то колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 6 Угоди про гарантії прав громадян-учасниць Співдружності незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, для встановлення права на пенсію громадянам враховують трудовий стаж, набутий на території колишнього СРСР до 13.03.1992.

Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

На час виникнення спірних правовідносин Україна та російська федерація були членами Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, відтак така Угода розповсюджує свою дію на даний вид пенсійного забезпечення.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що у спірні періоди роботи позивача вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.

При цьому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.

Аналогічний висновок сформований Верховним Судом у постановах від 27.02.2020 в справі № 577/2688/17, від 05.03.2020 в справі № 227/4978/16-а та від 26.03.2020 в справі № 264/2643/17.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що спірні періоди роботи позивача на території російської федерації відповідно до записів трудової книжки позивача підлягають врахуванню до страхового стажу, відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.08.2023 №13 підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення в цій частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що суд помилково зобов`язав зарахувати до страхового стажу позивача спірний період роботи саме на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Колегія суддів вважає, що аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 зумовлює такі висновки:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Отже, з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, та не зарахування спірного періоду роботи позивача до страхового стажу.

Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зобов`язане зарахувати спірний період роботи позивача до страхового стажу.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо зобов`язання вчинити дії.

Відтак, рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити певні дії підлягає зміні.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 380/22204/23 - змінити.

В абзацах третьому, четвертому резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 380/22204/23 слова «Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області» замінити на «Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області».

Абзац шостий резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 380/22204/23 викласти у наступній редакції:

«Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.».

Абзац сьомий резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 380/22204/23- виключити.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі № 380/22204/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос