Справа № 160/24906/23
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2024 року м. Дніпросправа № 160/24906/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 року в адміністративній справі №160/24906/23 (суддя Боженко Н.В.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України, щодо відмови у наданні ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ, а також у видачі посвідчення Ветеран органів внутрішніх справ та нагрудного знака Ветеран органів внутрішніх справ;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України надати ОСОБА_1 статус ветерана органів внутрішніх справ, та видати через Державну установу Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області, в особі його структурного підрозділу - сектору із соціально- гуманітарних питань, посвідчення Ветеран органів внутрішніх справ та нагрудний знак Ветеран органів внутрішніх справ.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у наданні ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ, а також у видачі посвідчення Ветеран органів внутрішніх справ та нагрудного знаку Ветеран органів внутрішніх справ, викладену в листі від 22.08.2023 року №60194/49-16022-2023. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України надати ОСОБА_1 статус ветерана органів внутрішніх справ та видати посвідчення Ветеран органів внутрішніх справ та нагрудний знак Ветеран органів внутрішніх справ. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/16157/21 було зобов`язано зарахувати до вислугу років ОСОБА_1 час вимушеного прогулу у період з 05.11.2015 року по 28.12.2020 року для направлення всіх документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для поновлення виплати пенсії. Проте вказаним рішенням не було зобов`язано зарахувати періоди вимушеного прогулу до періоду бездоганної служби, що є передумовою для надання статусу «Ветерана органів внутрішніх справ».

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №160/16157/21 постановлено, зокрема: зобов`язати Головне управління МВС України в Дніпропетровській області та Державну установу Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 , час вимушеного прогулу в період з 05.11.2014 року по 01.03.2021 року та врахувати середньомісячне грошове забезпечення у розмірі 10515,09 грн. (з розрахунку: 10795,78 грн. - 1619,37 грн. (15% податок на доходи фізичних осіб), 1619,37 грн. (компенсація податку на доходи фізичних осіб), 280,69 грн. (єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (2,6%); зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та Державну установу Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області направити заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та всі необхідні документи, затверджені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 30.01.2007 року № 3-1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року у справі №160/20218/22 постановлено, зокрема: зобов`язати Державну установу Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області направити заяву ОСОБА_1 про визнання ветераном органів внутрішніх справ України та видачу посвідчення і нагрудного знака Ветеран органів внутрішніх справ від 17.10.2022 (вх. № 4489 від 18.10.2022) з доданими документами до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України.

Листом відповідача від 22.08.2023 року №60194/49-16022-2023 відповідач повідомив, що період вимушеного прогулу позивача зараховано до стажу служби позивача згідно рішення суду у справі №160/16157/21, при цьому вказав, що згідно Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2003 року №4-рп/2003, в якому розмежовуються поняття бездоганна служба та вислуга років, як окремі підстави визнання осіб ветеранами органів внутрішніх справ. В свою чергу факт поновлення особи на посаді означає, що у період вимушеного прогулу особа проходила службу в органах внутрішніх справ, безпосередньо саме зарахування до вислуги років вимушеного прогулу є однією з гарантій відновлення порушених незаконним звільненням прав працівника. Відтак, період вимушеного прогулу позивача, зарахований до вислуги років, не може автоматично вважатися бездоганною службою у цей період та враховуватися під час прийняття рішення про надання статусу ветерана органів внутрішніх справ. Відповідно, позивач не має достатньої вислуги років бездоганної служби.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Так, статтею 4-1 Закону №203/98-ВР встановлено, що дія цього Закону поширюється на громадян України, які віднесені до категорій, зокрема, ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції.

В силу пункту 1 статті 5 вказаного Закону № 203/98-ВР передбачено, що ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України, які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД.

Порядок видачі посвідчення ветерана органів внутрішніх справ затверджено постановою Кабінету Міністрів України №742 від 01.06.2002 року, а саме: затверджено зразок та опис посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ», зразок та опис нагрудного знака «Ветеран органів внутрішніх справ»; поширено дію Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1601, на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран органів внутрішніх справ».

Пунктом 3 Порядку видачі посвідчення ветерана військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1601 від 30.08.1999 року, передбачено, що підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби» є, серед іншого, наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку - для осіб, зазначених у пункті 1 статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

За змістом вказаних норм саме вислуга років у календарному або пільговому обчисленні, зазначена у наказі про звільнення з органів внутрішніх справ в запас або відставку, є підставою для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ.

Згідно з підпункту 48 пункту 2 розділу ІІ Положення про Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.04.2020 року №345, Департамент персоналу Міністерства внутрішніх справ України виготовляє, обліковує та видає посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ".

Слід зазначити, що поновлення на посаді означає поновлення у всіх порушених раніше правах, а також те, що у період вимушеного прогулу особа вважається такою, що проходила службу в органах внутрішніх справ, відтак відповідний період має зараховуватися до вислуги років, адже це є однією з гарантій відновлення порушених незаконним звільненням прав працівника.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 14.07.2021 року у справі №160/1139/21, цей же правовий висновок застосовано до юридичної ситуації позивача у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі №160/16157/21.

Право позивача на врахування відповідної вислуги для отримання статусу Ветеран органів внутрішніх справ визнано в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року у справі №160/20218/22, яке набрало законної сили 22.06.2023 року.

З матеріалів справи встановлено, що мало місце протиправне звільнення позивача з органів внутрішніх справ, а тому позивач у період вимушеного прогулу не виконував обов`язки внаслідок незалежних від нього обставин, якими є протиправне звільнення, що не може породжувати настання для позивача негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання статусу ветерана органів внутрішніх справ.

За таких обставин, позивач повністю відповідає критеріям, необхідним для надання йому статусу ветерана органів внутрішніх справ, та як наслідок видачі посвідчення та нагрудного знака.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, тому, при таких обставинах, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 року в адміністративній справі №160/24906/23 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 року в адміністративній справі №160/24906/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко