Справа № 380/11936/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/11936/23 пров. № А/857/10194/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року у справі № 380/11936/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

місце ухвалення судового рішення м.Львів
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїКлименко О.М.
дата складання повного тексту рішення26.03.2024
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Третя особа), в якому просив:

- визнати протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_1 у видачі ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення від 22 червня 2022 року № С/3554 станом на 05 березня 2019 року для перерахунку пенсії із зазначенням у ній: розміру посадового окладу (30 т. р.) 5920,00 грн; надбавки за вислугу років (50%) 3700,00 грн; надбавки за особливості проходження служби (65%) 7215,00 грн; надбавки за службу в умовах режимних обмежень (10%) 592,00 грн; премії (35%) 2072,00 грн;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівської області нову довідку про розмір грошового забезпечення із зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії, із визначеним розміром складових грошового забезпечення: розміру посадового окладу 9303,00 грн; окладу за військовим спеціальним званням 1480,00 грн; надбавки за вислуги років 5392,00 грн; надбавки за виконання особливо важливих завдань 15528,00 грн; надбавки за службу в умовах режимних обмежень 1395,00 грн (9303 x 15%); премії 33,3% у розмірі 11022,00 грн відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704.

- судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року у справі № 380/11936/23 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги та додаткових поясненнях вказує, що 22 червня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) з урахуванням правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 видав довідку № С/3554 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (далі також Довідка) за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, за посадою, відповідною (аналогічною) його останній штатній посаді: «начальник управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління», в якій зазначено такі види та розміри грошового забезпечення: посадовий оклад (30 т. р.) 5920,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням «полковник» 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 3700,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) 7215,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) 592,00 грн; премія (35%) 2072,00 грн; всього 20979,00 грн.

Однак, позивач не погодився із розміром грошового забезпечення зазначеним у довідці та зокрема вказав наступне.

Щодо посадового окладу.

На переконання позивача, посада, яку він обіймав до звільнення («начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України»), співвідноситься з посадою начальника самостійного управління. Покликаючись на наказ Міністра оборони України від 01 березня 2018 року № 90, позивач вказує, що для начальника самостійного, регіонального та територіального управління передбачений тарифний розряд « 54», відповідно тарифний коефіцієнт « 5,28». Тож, за обрахунками позивача, відповідач повинен вказати в довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року посадовий оклад у розмірі 9303,00 грн, який формується множенням тарифного коефіцієнту « 5,28», що відповідає тарифному розряду « 54» на прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року (1762,00 грн х 5,28). Однак у Довідці відповідач вказав розмір посадового окладу « 5920,00 грн», що відповідає 30 тарифному розряду, який встановлений для посади «старший офіцер». Утім посада «начальник управління» та «старший офіцер» не є тотожними. Також позивач відзначає, що відповідач у Довідці неправильно вказав найменування посади, а саме замість «начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України» зазначив «начальник управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління».

Щодо надбавки за вислугу років.

Позивач відзначає, що розмір надбавки за вислугу років залежить від розміру посадового окладу та розміру окладу за військовим (спеціальним) званням. Оскільки розмір посадового окладу повинен становити 9303,00 грн, а розмір окладу за військовим (спеціальним) званням «полковник» становить 1480,00 грн, то, відповідно, розмір надбавки за вислугу років (50%) у Довідці повинен становити 5392,00 грн: (9303,00 грн + 1480,00 грн)/50%.

Щодо надбавки за особливості проходження служби.

Позивач стверджує, що встановлення у довідці мінімального розміру надбавки за особливості проходження служби (65%) є протиправним, оскільки таким способом відповідач прирівняв командира взводу до командира військової частини, лейтенанта до полковника, які мають різні обов`язки, відповідальність та об`єм повноважень. З урахуванням того, що за ієрархією посада начальника управління є під номером « 12» (Постанова № 704, наказ Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260), то розмір надбавки за особливості проходження служби, який використовується для перерахунку пенсії, повинен бути не мінімальним (65%), а більшим. За обрахунками позивача справедливим є застосування розміру надбавки за особливості проходження служби 96%.

Щодо надбавки за службу в умовах режимних обмежень.

Позивач вказує, що з урахуванням того, що у нього на момент звільнення з військової служби була 2 (друга) форма доступу до державної таємниці, яка надається для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «цілком таємно», то згідно з пунктом другим розділу ХІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 розмір надбавки за службу в умовах режимних обмежень повинен становити 15% посадового окладу.

Щодо премії.

Позивач вказує, що відповідно до грошового атестата серії ЗС № 265225, виданого під час його звільнення з військової служби, премія для обчислення пенсії у розмірі 33,3% нараховувалася від сум грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за військову службу, надбавка за таємність), а не лише посадового окладу. Вказує, що під час перерахунку пенсії військовослужбовця має застосовуватися норма, що визначала розмір грошового забезпечення, яка діяла на момент призначення пенсії. Тож, на переконання позивача, розмір премії у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року повинен бути визначений у відсотковому розмірі 33,3% та обрахований з посадового окладу (9303,00 грн), окладу за військовим (спеціальним) званням (1480,00 грн), надбавки за вислугу років (5392,00 грн), надбавки за особливості проходження служби (15528,00 грн), надбавки за службу в умовах режимних обмежень (1395,00 грн).

Також позивач відзначає, що йому згідно з Указом Президента України від 11 серпня 1995 року № 740/95 присвоєно почесне звання «Заслужений будівельник України», тому з цієї підстави надбавка за почесне звання, передбачена розділом ХІІІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, повинна включатися в розрахунок грошового забезпечення та враховуватися для обрахунку пенсії.

Позивач підсумовує, що у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року для перерахунку пенсії відповідач мав відобразити такі розміри складових грошового забезпечення: посадовий оклад (54 т. р.) 9303,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням «полковник» 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 5392,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (95%) 15528,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1395,00 грн; премія (33,3%) 11022,00 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач та третя особа повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом отримання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду під розписку.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що:

- питання відповідності посади позивача, з якої його було звільнено з військової служби та розміру посадового окладу за такою посадою для перерахунку пенсії вже було предметом судового розгляду у справі № 1.380.2019.003062. У вказаній справі суд встановив, що відповідач правильно визначив відповідну посаду позивача та розмір посадового окладу за такою посадою для перерахунку пенсії (5920,00 грн), а відтак з урахуванням обставини частини четвертої статті 78 КАС України, вказані обставини не підлягають повторному доказуванню, позаяк рішення з приводу вказаних обставин ухвалено між тими самими сторонами;

- розмір посадового окладу позивача у довідці відповідач визначив правильно, а як наслідок розмір надбавки за вислугу років, відображений довідці відповідач також визначив правильно;

- згідно з підпунктом першим пункту 5 Постанови № 704 право визначати порядок та умови виплати надбавки за особливості проходження служби надано керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою та як наслідок надана позивачем схема визначення надбавки за особливості проходження військової служби не може братися судом до уваги. При цьому, суд урахував, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що середній розмір надбавки, що фактично виплачена за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії (05 березня 2019 року) за відповідною посадою у тому державному органі, звідки позивач звільнився на пенсію, становить 96%. Також судом встановлено, що посада, з якої позивач звільнився з військової служби, не є відповідною/аналогічною до посади «начальник регіонального (територіального) управління», то приведені позивачем обрахунки розміру надбавки за особливості проходження служби, які базуються на відповідній посаді (за ієрархією під номером « 12», як зазначає позивач (тарифний розряд « 54»));

- статтею 22 Закону України від 01 січня 1994 року № 3855-XII «Про державну таємницю» установлено, що форма 2 допуску до державної таємниці надається для роботи з секретною інформацією, що має два ступені секретності: «цілком таємно» та «таємно». За відомостями грошового атестату позивача серії ЗС № 265225 та підтвердження до нього (а.с.77, 80, т.1) убачається, що на момент звільнення з військової служби позивачу виплачувалась надбавка за таємність у розмірі 10%, що свідчить про те, що позивач працював з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно», а відтак відповідачем не доведено обставин наявності у нього права на отримання надбавки за таємність у розмірі 15% за роботу з секретною інформацією, що має ступінь секретності «цілком таємно»;

-доводи позивача про необхідність обрахунку розміру його премії у довідці № С/3554 крім посадового окладу, також з окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень є помилковими та суперечать абзацу сьомому пункту 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103), адже позивач не може отримувати пенсію, обраховану з видів грошового забезпечення, які не виплачуються діючому військовослужбовцю на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії за відповідною посадою.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що З 27 січня 1967 року по 03 березня 1999 року позивач проходив військову службу, що підтверджується витягом з послужного списку про проходження військової служби підполковника у відставці ОСОБА_1 .

Згідно з витягом із наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 30 листопада 1998 року № 753 позивача звільнено з військової служби у відставку з посади начальника 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02 березня 1999 року № 11 позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 03 березня 1999 року.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262.

11 березня 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_3 видав довідку № ХВ51569 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України. Ця довідка видана на ім`я ОСОБА_1 про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, за посадою начальника управління начальника робіт територіального інженерно-будівельного управління становить: посадовий оклад 5920,00 грн; оклад за військовим званням (полковник) 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 3700,00 грн, усього 11100,00 грн.

Позивач не погодився із визначеним у вказаній довідці розміром посадового окладу у зв`язку з чим звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_4 із такими вимогами:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо видачі Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області довідки для перерахунку з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_1 із зазначенням в ній заниженого тарифного розряду;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 скласти для перерахунку пенсії ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за формою, передбаченою Додатком № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 для перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 на підставі статей 43, 8, 10 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, із визначенням в ній посадового окладу в сумі 9303,36 грн та надіслати її Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення з 01.01.2018 перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії із врахуванням проведених виплат.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі № 1.380.2019.003062, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

22 червня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 видав довідку № С/3554 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, за посадою, відповідною (аналогічною) його останній штатній посаді: «начальник управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління», в якій зазначено такі види та розміри грошового забезпечення: посадовий оклад (30 т. р.) 5920,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням «полковник» 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) (ПО + ОВЗ) 3700,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) (ПО + ОВЗ + НВР) 7215,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) (ПО) 592,00 грн; премія (35%) (ПО) 2072,00 грн; всього 20979,00 грн.

Позивач не погоджуючись із зазначеними відповідачем у вказаній довідці розмірами посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії, звернувся з цим позовом до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу першого пункту першого статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктами другим, третім статті 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі визначає Закон № 2262.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма статті 43 Закону № 2262 міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розмірі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262, частинами першою, другою якої передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для здійснення такого перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок № 45).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Порядку № 45 визначено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Цією постановою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту згідно з додатком 2 (пункт 1); установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2); надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: 1) установлювати: надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років; 2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення (пункт 5); надано право виплачувати надбавку за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 16 (пункт 6).

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яка набрала чинності 24 лютого 2018 року.

Пунктами 1, 2 цієї постанови постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Одночасно Постановою № 103 були внесені зміни до пункту 5 Порядку № 45, відповідно до якого під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Також Постановою № 103 внесені зміни до додатку 2 Порядку № 45, у зв`язку з чим додаток 2 викладено у новій редакції.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

За змістом частини першої статті 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Отже, на підставі приписів частини другої статті 265 КАС України пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 втратили чинність з 05 березня 2019 року.

Тому з 05 березня 2019 року, тобто дня набрання законної сили рішенням суду у справі № 826/3858/18 діє редакція пункту 5 та додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до внесення вищезазначених змін.

Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема пенсійні органи та органи, уповноважені на виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився.

На відповідний державний орган, з якого особу було звільнено зі служби, якщо інше не передбачено Порядком № 45, покладено функції щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.

Як зазначено вище, 01 березня 2018 року набрала чинності Постанова № 704, з виданням якої збільшилося грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Отже, з 05 березня 2019 року, тобто з дня набрання законної судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення та премії, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії з урахуванням розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262 та статті 9 Закону № 2011. Водночас до моменту отримання належної довідки про розмір грошового забезпечення у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні від 17 грудня 2019 року, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року у зразковій справі № 160/8324/19.

З матеріалів справи убачається, що з урахуванням правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 відповідно до Постанови № 704 відповідач 22 червня 2022 року за заявою позивача від 15 червня 2022 року видав довідку № С/3554 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, за посадою, відповідною (аналогічною) його останній штатній посаді: «начальник управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління», із зазначенням у ній, крім основних, також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги щодо відображення у довідці № С/3554 невірного розміру складових грошового забезпечення колегія суддів встановила наступне.

Щодо посадового окладу.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 з урахуванням рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року) відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Питання відповідності посади позивача, з якої його було звільнено з військової служби, та розміру посадового окладу за такою посадою для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року вже було предметом судового розгляду у справі № 1.380.2019.003062, а зокрема рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі № 1.380.2019.003062, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

У цьому рішенні суд дійшов висновку, що посада «начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України» не є відповідною/аналогічною до посади «начальник регіонального (територіального) управління» в контексті застосування частин 5, 6 Порядку № 45, а тому підстав для застосування при обчисленні розміру посадового окладу ОСОБА_1 тарифного розряду « 54» немає. Суд врахував, що очолювана позивачем військова частина НОМЕР_1 була розформована, а чинні нормативні акти (переліки типових посад) не містять посади, яка за класифікаційними характеристиками прирівнюється до посади «начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України». Суд вказав, що для таких ситуацій в Додатку 24 до Наказу № 90 передбачено Схему співвідношення встановлених до 01 березня 2018 року розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України. Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 при формуванні показників довідки для перерахунку пенсії позивача користувався згаданим Додатком 24 та розміром посадового окладу, з якого обчислено розмір пенсії ОСОБА_1 до 01.01.2018, то суд не виявив арифметичних чи методологічних помилок при визначенні тарифного розряду « 30» та, відповідно, обчисленні розміру посадового окладу ОСОБА_1 тарифний коефіцієнт « 3,36», передбачений Додатком 1 до Постанови № 704 для цього тарифного розряду.

За приведених обставин, у рішенні суду у справі № 1.380.2019.003062, яке набрало законної сили, суд погодився з тим, що відповідач у довідці від 11 березня 2018 року №ХВ51569 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 березня 2018 року для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року правильно визначив відповідну посаду позивача та розмір посадового окладу за такою посадою для перерахунку пенсії (5920,00 грн).

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з правовим висновком, що міститься у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц, преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву стабільність судового акта, який набув законної сили. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Як наслідок, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що обставини щодо відповідної посади позивача та розміру посадового окладу за такою посадою для перерахунку пенсії (5920,00 грн), встановлена рішенням суду у справі № 1.380.2019.003062, яке набрало законної сили, а тому на підставі частини четвертої статті 78 КАС України доказуванню не підлягає.

З урахуванням правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 відповідно до Постанови № 704 та висновків суду у справі № 1.380.2019.003062 щодо відповідної посади позивача та розміру посадового окладу за такою посадою для перерахунку пенсії (5920,00 грн), відповідач 22 червня 2022 року видав довідку № С/3554 про розмір грошового забезпечення позивача за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, для перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Колегія суддів погоджується, що видання цієї довідки № С/3554 зумовлено виключно тим, що до попередньої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 березня 2018 року не були включені щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавка за особливості проходження служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень) та премія.

Отож, вказаною довідкою відновлено право позивача на перерахунок пенсії з урахуванням саме додаткових видів грошового забезпечення та премії, які первинно не були включені до довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року про яку йшлося у справі № 1.380.2019.003062.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що фактично в довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року відповідачу належало «перенести» ті розміри основних видів грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років), які були вказані у попередній довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року, та водночас включити щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премію у відповідних розмірах, які до неї не ввійшли.

Відповідно до частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приведених фактичних обставин рішення суду у справі № 1.380.2019.003062, яке набрало законної сили, було обов`язковим для відповідача в частині, що стосувалася визначеного у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року відповідної посади та розміру посадового окладу позивача за такою посадою, оскільки правомірність його визначення підтверджена вказаним вище рішенням суду, яке набрало законної сили.

З урахуванням викладеного, відповідач при формуванні довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року правомірно вказав розмір посадового окладу за відповідною посадою позивача (5920,00 грн), який був зазначений у попередній довідці від 11 березня 2018 року № ХВ51569 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 березня 2018 року, правильність зазначення якої у цій довідці, підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили.

Колегія суддів відхиляє покликання позивача на лист начальника Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України генерал-майора Артема Лучнікова від 22 жовтня 2021 року № 321/5714, який, як стверджує позивач, є основним доказом у цій справі, та не був предметом оцінки у справі № 1.380.2019.003062, позаяк за відомостями вказаного листа Головне управління військового будівництва Міністерства оборони України підпорядковувалося Головному управлінню розквартирування військ і капітального будівництва Міністерства оборони України.

Львівське територіальне інженерно-будівельне управління підпорядковувалося Головному управлінню військового будівництва Міністерства оборони України.

А 66 управління начальника робіт підпорядковувалося Львівському територіальному інженерно-будівельному управлінню.

Як наслідок, вказаний лист лише додатково підтверджує висновки суду у справі № 1.380.2019.003062, відповідно до яких:

« 1) аналіз повної назви посади позивача, а також надані ним письмові докази та схема дозволяють дійти чіткого розуміння місця/рівня очолюваної ним військової частини в ієрархії органів військового управління станом на дату звільнення ОСОБА_1 з військової служби:

- 66 УНР (військова частина НОМЕР_1 ) була військово-будівельною підрядною організацією (а не органом військового управління), яка здійснювала будівельно-монтажні роботи на території міста Львова та області, організаційно входила в сферу управління Львівського територіального інженерно-будівельного управління;

- Львівське територіальне інженерно-будівельне управління було територіальним органом військового управління, призначеним для виконання функцій з управління військовими частинами, установами та організаціями на певній території;

- Головне управління військового будівництва Міністерства оборони України було органом військового управління в сфері військового будівництва, юрисдикція якого поширювалася на всю територію України.

Отже, очолювана ОСОБА_1 військова частина НОМЕР_1 була військово-будівельною підрядною організацією, підпорядкованою територіальному органу військового управління Львівському територіальному інженерно-будівельному управлінню».

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 40 справи «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду.

Сутність цього принципу полягає у тому, що в разі винесення судом рішення, що набрало законної сили, воно не може бути піддане сумніву.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідну посаду та розмір посадового окладу позивача у довідці № С/3554 відповідач визначив правильно.

Щодо надбавки за вислугу років.

Відповідно до статті 9 Закону № 2011, Постанови № 704 наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

З урахуванням вимог пункту 1 розділу IV Порядку № 260 надбавка за вислугу років на військовій службі виплачується у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням.

Позаяк судом установлено, що розмір посадового окладу позивача у довідці відповідач визначив правильно, то відповідно розмір надбавки за вислугу років у довідці № С/3554 відповідач також визначив правильно.

Щодо надбавки за особливості проходження служби.

Пунктом 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Підпунктом першим пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати, зокрема надбавку за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років; порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Механізм та умови виплати надбавки за особливості проходження служби унормовано розділом VI Порядку № 260.

Так, відповідно до пунктів першого-третього та п`ятого розділу VI Порядку № 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

Залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби збільшується на відповідний коефіцієнт від 1 до 1,55.

Розрахунковий розмір надбавки за особливості проходження служби, отриманий шляхом множення мінімального розміру щомісячної надбавки на відповідний коефіцієнт, округлюється в бік збільшення до одного знака після коми.

Надбавка за особливості проходження служби у встановлених розмірах виплачується щомісяця з дня вступу до виконання обов`язків за посадою, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадою, до дня звільнення від виконання обов`язків за посадою, яка передбачає цю надбавку.

Виплата надбавки за особливості проходження служби здійснюється на підставі наказу командира про встановлення цієї надбавки.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надбавка за особливості проходження служби не є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, конкретний розмір якої установлений Кабінетом Міністрів України. Розмір цієї складової грошового забезпечення не є постійним і визначається керівником в залежності від певних обставин, зокрема з урахуванням наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік.

Водночас з огляду на положення абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 така щомісячна виплата як надбавка за особливості проходження служби має бути зазначена у відповідних довідках про розмір грошового забезпечення у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

У довідці № С/3554 відповідач визначив розмір надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65%.

У доводах апеляційної скарги та письмових поясненнях скаржник зазначає, що встановлення у Довідці мінімального розміру надбавки за особливості проходження служби (65%) є протиправним, оскільки таким способом відповідач прирівняв командира взводу до командира військової частини, лейтенанта до полковника, які мають різні обов`язки, відповідальність та об`єм повноважень. З урахуванням того, що за ієрархією посада начальника управління є під номером « 12» (Постанова № 704, наказ Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260), то розмір надбавки за особливості проходження служби, який використовується для перерахунку пенсії, повинен бути не мінімальним (65%), а більшим. За обрахунками позивача справедливим є застосування розміру надбавки за особливості проходження служби 96%, що відображено в наданій ним Схемі визначення надбавки за особливості проходження військової служби (а.с.246, 247, т.1).

Однак, як зазначено судом вище згідно з підпунктом першим пункту 5 Постанови № 704 право визначати порядок та умови виплати надбавки за особливості проходження служби надано керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою та як наслідок надана позивачем схема визначення надбавки за особливості проходження військової служби не може братися судом до уваги.

Водночас позивач не надав суду ні першої, ні апеляційної інстанцій жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що середній розмір надбавки, що фактично виплачена за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії (05 березня 2019 року) за відповідною посадою у тому державному органі, звідки позивач звільнився на пенсію, становить 96%.

Поряд з цим судом встановлено, що посада, з якої позивач звільнився з військової служби, не є відповідною/аналогічною до посади «начальник регіонального (територіального) управління», то приведені позивачем в письмових поясненнях та апеляційній скарзі обрахунки розміру надбавки за особливості проходження служби, які базуються на відповідній посаді (за ієрархією під номером « 12», як зазначає позивач (тарифний розряд « 54»)) суд вважає помилковими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції з приводу того, що розмір надбавки особливості проходження служби у довідці № С/3554 відповідач визначив правильно.

Щодо надбавки за службу в умовах режимних обмежень.

Пунктом 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок.

Розділом ХІ Порядку № 260 унормовано виплату надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень.

Відповідно до пунктів першого, другого розділу ХІ Порядку № 260 військовослужбовцям, яким надано доступ до державної таємниці та які виконують службові обов`язки в умовах режимних обмежень у зв`язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці відповідно до функціональних обов`язків, займаються розробкою, виготовленням, обліком, зберіганням і використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці, виплачується надбавка до посадових окладів.

Розмір надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється у відсотках до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації:

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Відповідно до вимог статті 22 Закону України від 01 січня 1994 року № 3855-XII «Про державну таємницю» залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці:

форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»;

форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»;

форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно».

З наявної у матеріалах справи карточки-доступу від 12 серпня 1997 року № Ч-1 убачається, що ОСОБА_1 допущено до роботи з документами по другій формі (форма 2).

Згідно з доводами апеляційної скарги та викладених письмових пояснень позивач вказує, що з урахуванням того, що у нього на момент звільнення з військової служби була 2 (друга) форма доступу до державної таємниці, яка надається для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «цілком таємно», то згідно з пунктом 2 розділу ХІ Порядку № 260 розмір надбавки за службу в умовах режимних обмежень повинен становити 15% посадового окладу.

Однак, з урахуванням статті 22 Закону України від 01 січня 1994 року № 3855-XII «Про державну таємницю» форма 2 допуску до державної таємниці надається для роботи з секретною інформацією, що має ступені два секретності: «цілком таємно» та «таємно».

При цьому, надбавка військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється не за наявність самої форми (1, 2 чи 3) допуску до державної таємниці, а установлюється у відсотках до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації, з якою працює особа.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що особа може мати форму 2 допуску до державної таємниці (яка надається для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»), а фактично працювати лише з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно».

У такій ситуації зазначена особа відповідно до вимог розділу ХІ Порядку № 260 має право на надбавку у розмірі 10%, оскільки, незважаючи на наявність у неї форми 2 допуску до державної таємниці, працює лише з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно».

Дослідивши наявний у матеріалах справи грошовий атестат позивача серії ЗС № 265225 та підтвердження до нього (а.с.77, 80, т.1), колегією суддів установлено, що на момент звільнення з військової служби позивачу виплачувалась надбавка за таємність у розмірі 10%, що свідчить про те, що позивач працював з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно». Докази оскарження позивачем відомостей грошового атестата в цій частині в матеріалах справи відсутні.

Як наслідок, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для встановлення позивачу надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% відсутні.

Щодо премії.

Пунктом 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Підпунктом другим пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Розділом XVI Порядку № 260 унормовано порядок преміювання військовослужбовців та закріплено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Відтак, з аналізу приведених норм законодавства розмір премії військовослужбовцям визначається у відсотках тільки від посадового окладу.

Як наслідок доводи скаржника про необхідність обрахунку розміру його премії у довідці № С/3554 крім посадового окладу, також з окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень є помилковими та суперечать абзацу сьомому пункту 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103), адже позивач не може отримувати пенсію, обраховану з видів грошового забезпечення, які не виплачуються діючому військовослужбовцю на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії за відповідною посадою.

Також судом апеляційної інстанції відхиляються доводи скаржника про те, що відповідно до грошового атестата серії ЗС № 265225, виданого під час його звільнення з військової служби, премія для обчислення пенсії у розмірі 33,3% нараховувалася від сум грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за військову службу, надбавка за таємність), позаяк процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розмір премії у довідці відповідач визначив правильно.

Щодо доводів скаржника на необхідність встановлення у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року надбавки за почесне звання, то суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідна вимога у змісті позовних вимог позивачем не заявлена, що з урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України позбавляє суд можливості її вирішувати у такій ситуації.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року у справі № 380/11936/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос