Справа № 320/15740/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року № 320/15740/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної служби геології та надр України до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Державної служби геології та надр України (далі також позивач) із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі також ФОП ОСОБА_1 , відповідач), в якому просить суд припинити право користування відповідача надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 5146 від 10 лютого 2010 року.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2022 року зупинено провадження в адміністративній справі № 320/15740/21 до набрання законної сили рішенням у справі № 640/21258/21.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2024 року справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Колесніковій І.С.

Ухвалою суду від 17 січня 2024 року прийнято до провадження адміністративну справу.

Ухвалою від 14 червня 024 року поновлено провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Адміністративний позов обґрунтовано порушенням відповідачем спеціального дозволу, наслідком чого є анулювання такого спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідачем у наданому суду відзиві заперечуються позовні вимоги з огляду на відсутність обставин порушення ним умов дії спеціального дозволу. Крім того, зазначає, що він звертався до позивача з заявами про переоформлення такого дозволу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 5146 від 02 березня 2010 року (далі - Дозвіл), з метою видобування піску, придатного для застосування в якості компонента в`яжучого щільних силікатних бетонів та для благоустрою, рекультивації і планування.

З моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, у користувача надр виникають права та обов`язки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок № 615), тощо.

Наказом Державної служби геології та надр України № 528 від 20 листопада 2020 року затверджено Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2021 рік, до якого було включено і відповідача.

Наказом Державної служби геології та надр України № 574 від 14 грудня 2020 року Департаменту державного геологічного контролю було доручено провести планові перевірки надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у січні 2021 року. У зв`язку з чим, відповідачу було направлено письмове повідомлення про проведення планової перевірки (лист № 18656/01/07-20 від 16 грудня 2020 року), яке останній отримав 24 грудня 2020 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За результатами перевірки було складено Акт № 06-02/22/2021-03/п (7) від 29 січня 2021 року, яким було встановлено наступні порушення в сфері надрокористування:

1) кількість запасів, затверджених протоколом ДКЗ України від 05 березня 2020 року № 5063, не відповідає кількості запасів, наданих у користування за спеціальним дозволом на користування надрами № 5146 від 10 лютого 2010 року;

2) відсутній Акт про передачу Південної ділянки Ратуського родовища піску для промислового освоєння (протокол ДКЗ України від 05 березня 2020 року № 5063);

3) робочий проект розробки Ратуського родовища пісків, Південна ділянка в Володарському районі Київської області, розроблений в 2010 році, не відповідає фактичним показникам гірничо-географічних умов, у зв`язку з повною кількісною та якісною переоцінкою запасів піску Південної ділянки Ратуського родовища, відповідно до Протоколу ДКЗ України від 05 березня 2020 року № 5063;

4) не розпочато видобування в об`ємі 2,5 - 3,0 тис. м3/рік (строк проведення 2 кв. 2017 року), чим не виконується пункт 6 Програми робіт з видобування пісків Південної ділянки Ратуського родовища;

5) не виконується пункт 7 Програми робіт з видобування пісків Південної ділянки Ратуського родовища в частині виходу на проектну потужність кар`єру в об`ємі 3,5-4,0 тис. м3/рік (строк проведення 2 кв. 2018 року);

6) суб`єкт господарської діяльності протягом двох років з початку дії дозволу не розпочав користування надрами.

На підставі Акту було складено припис від 29 січня 2021 року № 84-14/06, яким відповідачу було надано строк на усунення порушень у сфері надрокористування до 03 березня 2021 року.

У встановлений строк, відповідач не усунула порушення. Зазначених в приписі вимог не виконала.

16 березня 2021 року на адресу Держгеонадр надійшов лист від відповідача, в якому вона надавала пояснення щодо причин неусунення порушень та просила надати додатковий термін в кількості 90 календарних днів для усунення порушень.

Наказом Держгеонадр № 236 від 31 березня 2021 року було надано термін на усунення порушень до 01 липня 2021 року, про що надрокористувача було повідомлено листом Держгеонадр від 08 квітня 2021 року № 5427/01/07-21, який відповідач отримала 17 квітня 2021 року, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

У встановлений строк, відповідач не усунула порушення. Зазначених в приписі вимог так і не виконала.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний:

допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;

виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства;

надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;

одержувати примірник акту та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

Також, відповідно до частини 9 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом.

Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов`язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та Угодою, тощо.

Також, відповідно до пункту 3 частини статті 53 Кодексу України про надра при розробці родовищ корисних копалин повинні забезпечуватися:

1) астосування раціональних, екологічно безпечних технологій видобування корисних копалин і вилучення наявних у них компонентів, що мають промислове значення, недопущення наднормативних втрат, і погіршення якості корисних копалин, а також вибіркового відпрацювання багатих ділянок родовищ, що призводить до втрат запасів корисних копалин;

2) здійснення дорозвідки родовищ корисних копалин та інших геологічних робіт, проведення маркшейдерських робіт, ведення технічної документації;

3) облік стану і руху запасів, втрат і погіршення якості корисних копалин, а також? подання до статистичних та інших державних органів встановленої законодавством звітності;

4) недопущення псування розроблюваних і сусідніх з ними родовищ корисних копалин в результаті проведення гірничих робіт, а також збереження запасів корисних копалин родовищ, що консервуються;

5) складування, збереження та облік корисних копалин, а також відходів виробництва, що містять корисні компоненти і тимчасово не використовуються;

6) раціональне використання розкривних порід і відходів виробництва;

7) безпечне для людей, майна і навколишнього природного середовища ведення робіт.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов`язані, зокрема, забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 51 Кодексу України про надра розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр.

Правила технічної експлуатації, проекти і плани розробки родовищ корисних копалин та переробки мінеральної сировини погоджуються користувачами надр з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, в частині додержання вимог законодавства про надра.

Також, відповідно до статті 24 Гірничого закону України гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати:

спеціальний дозвіл на користування надрами;

акт про надання гірничого відводу (крім користувачів нафтогазоносними та бурштиноносними надрами);

технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку;

геолого-маркшейдерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).

Вся технічна документація повинна вестися відповідно до вимог правил безпеки, правил технічної експлуатації, єдиних правил безпеки при підривних роботах та інших нормативно-правових актів.

Статтею 19 Гірничого закону України передбачено, що гірничі роботи проводяться за спеціальним дозволом (ліцензією) на користування надрами, який видається згідно з законодавством.

Проведення гірничих робіт здійснюється відповідно до проектів і паспортів, розроблених і затверджених згідно з правилами безпеки, правилами технічної експлуатації, єдиними правилами безпеки при підривних роботах. Проекти та паспорти повинні мати розділ «Протиаварійний захист».

У разі фактичних чи прогнозованих змін гірничо-геологічних (виробничих) умов гірничі роботи припиняються до коригування та перезатвердження в установленому порядку проектів і паспортів.

Проекти та паспорти доводяться до відома працівників гірничих підприємств у порядку, передбаченому правилами безпеки.

План розвитку гірничих робіт підприємства щорічно розглядається та погоджується з органами гірничого нагляду.

Як вбачається з матеріалів справи, з 05 квітня 2020 року на кар`єрі відповідача відбулися зміни гірничо-геологічних (виробничих) умов, а саме, змінилася річна продуктивність (потужність) даного кар`єру.

Тож, починаючи з 05 квітня 2020 року, надрокористувач не мав права здійснювати жодних гірничих робіт до коригування та перезатвердження в установленому порядку проектів і паспортів. Зокрема, надрокористувач мав внести зміни до спеціального дозволу на користування надрами у відповідності до підпункту 3 пункту 17 Порядку № 615 та подати до Держгеонадр на затвердження новий проект робіт (робочий проект розробки родовища).

Отже, судом встановлено, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства не виконав вимог розпорядчих документів та не приступив до видобування надр протягом двох років з моменту отримання спеціального дозволу. Відповідач порушив законодавство в сфері надрокористування та не усунув порушення, наявні підстави для анулювання Дозволу, згідно статті 26 Кодексу України про надра та пункту 22 Порядку № 615.

Щодо посилання відповідача на обставини його звернення до позивача з метою переоформлення Дозволу, суд звертає увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2022 року у справі № 640/21258/21, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 до Державної служби геології та надр України.

При цьому, предметом такого судового розгляду було саме питання бездіяльності Державної служби геології та надр України щодо видачі ФОП ОСОБА_1 спеціального дозволу на користування надрами № 5146 від 10 лютого 2010 року, на новому бланку з відповідними змінами, які вносяться на підставі пункту 17 Порядку № 615, згідно поданої ФОП ОСОБА_1 заяви №№ 70, 71 від 02 березня 2021 року про внесення змін до спеціального дозволу № 5146 від 10 лютого 2010 року (вх. № Держгеонадра України 5398/02/11-21 від 09 березня 2021 року), шляхом прийняття відповідного наказу.

Оскільки встановлені в межах розгляду такої справи обставини є преюдиційними, суд критично оцінює доводи відповідача, які є протилежними до встановлених у вказаному рішенні суду.

Відповідно до частини 2 статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів - у судовому порядку.

Відповідно до пунктів 5 та 6 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі, зокрема, використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр та якщо користувач без поважних причин протягом двох років не приступив до користування надрами.

Також, відповідно до частини 3 статті 26 Кодексу про надра законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Абзацом 5-8 частини статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення. Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

Таким чином, оскільки виявлені систематичні порушення та невиконання вимог розпорядчих документів є порушенням вимог законодавства у сфері надрокористування, суд визнає наявними підстави для анулювання Дозволу, згідно статті 26 Кодексу України про надра та пункту 22 Порядку № 615.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення позивачем таких витрат суду надано не було, судові витрати не підлягають стягненню на його користь.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державної служби геології та надр України (03057, місто Київ, вулиця Антона Цедіка, будинок 16; ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 5146 від 10 лютого 2010 року, наданого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.