Справа № 161/9369/24
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/9369/24
Провадження № 2-а/161/133/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача - Корнійчук І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

16.08.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 06.05.2024 року поліцейським взводу № 2 роти № 1 БУПП у Волинській обл. ДПП сержантом поліції Пікалюк Б.П. було винесено щодо неї постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2084340, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (далі постанова). Зі змісту постанови слідує, що вона, під час руху по 125 км. а/д Н-17, керуючи автомобілем Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості в населеному пункті на 23 км./год., чим порушила вимоги п. 12.4 ПДР України. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. Вказує, що поліцейським не доведено факт перевищення швидкості її автомобілем. Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона рухалась із швидкістю 73 км/год, у той час коли у наданих УПП у Волинській області фото відеозапису з приладу TruCAM LTI 20/20 TC 008357 вказана швидкість 81 км/год, що ставить під сумнів дійсну швидкість з якою вона рухалась. У свою чергу, прилад, за допомогою якого здійснювалася фіксація швидкості руху, не був встановлений стаціонарно, а тому його ручне використання не допустиме. Крім того, зазначає, що швидкість руху фіксував один інспектор, а розгляд справи здійснював інший. Також, під час здійснення провадження за ч. 1 ст. 122 КУпАП її було позбавлено можливості ознайомитися з доказами вчинення інкримінованого правопорушення. Крім того, зазначає, що її дані внесено в постанову до початку розгляду справи, а отже і фактично визнано винною у вчиненні правопорушення. Вважає, що такі дії поліцейського є грубим порушенням її конституційних прав, оскільки останнім в повній мірі та грубо порушено процедуру розгляду справи. Враховуючи наведене, просила визнати дії поліцейських протиправними, скасувати оскаржувану постанову та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

10.06.2024 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову остання зазначає, що під час вимірювання швидкості лазерним приладом ТС 008357 було виявлено факт порушення ОСОБА_1 п. 12.4 ПДР України. Встановивши особу водія та факт вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про проведення розгляду справи щодо водія. Позивачу були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, надано можливість надавати пояснення і заявляти клопотання, знайомитись із доказами інкримінованого правопорушення. Після проведення розгляду справи було винесено постанову, якою позивача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Твердження ОСОБА_1 про неправомірність використання приладу TruCAM LTI 20/20 в ручному режимі ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки даний пристрій контролю руху за своєю конструкцією призначений для використання в ручному режимі. Крім того, просила вважати вірною швидкість транспортного засобу PEUGEOT 308, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в населеному пункті с. Гірка Полонка, 81 км/год, чим перевищив встановлене допустиме обмеження швидкості руху на 31 км/год, що підтверджується фотокарткою з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС008357 від 06.05.2024, на якій зазначені точні дані, які були зафіксовані в момент вчинення правопорушення. Зазначає, що в населеному пункті с. Гірка Полонка зі швидкістю 73 км/год., рухався інший транспортний засіб, який був зупинений працівниками патрульної поліції за перевищення швидкості через 2 хв. після транспортного засобу позивача. Тому, за даних обставин, виникла описка із швидкістю транспортного засобу, оскільки відбувався розгляд справи одночасно відносно двох водіїв. У свою чергу, вказує, що 06.05.2024 двоє поліцейських несли службу в одному екіпажі у визначеному квадраті патрулювання. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача від початку до кінця здійснювався поліцейським ОСОБА_2 . Натомість, інший поліцейський, ОСОБА_3 , який здійснював замір швидкісного режиму, лише зупинив транспортний засіб позивача, оскільки він зафіксував перевищення швидкості, про що і повідомив водія відразу після зупинки. Вважає, що працівниками патрульної поліції не було порушено процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. У свою чергу, здійснений лазерним вимірювачем швидкості відеозапис не викликає обґрунтованого сумніву в тому, що саме транспортний засіб Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 31 км/год. Вважає, що оскаржувана постанова в повному обсязі відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому у задоволенні позову просить відмовити повністю.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала із викладених у його позові підстав, просила задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову повністю, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.05.2024 року поліцейським взводу № 2 роти № 1 БУПП у Волинській обл. ДПП сержантом поліції Пікалюк Б.П. було винесено щодо ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2084340, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Зі змісту вищевказаної постанови слідує, що 06.05.2024 року о 17:14, на 125 км. а/д Н-17, у с. Полонка, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась в населеному пункті зі швидкістю 73 км/год., тобто перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год., чим порушила п. 12.4 ПДР України. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 TC 008357.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2084340 від 06.05.2024 року, у такій, окрім посилання на показання лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 TC 008357, є також посилання на відеозапис із нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Як вбачається із електронних записів технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС008357, дані докази достовірно відображають геолокацію, на якій проводилось вимірювання швидкісного режиму автодорога Н-17, 125 км., с. Гірка Полонка, та рух транспортного засобу Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 81 км/год.

Крім того, перед населеним пунктом с. Гірка Полонка на км. 124+148 праворуч та км. 128+998 ліворуч автодороги Н-17 «Львів-Радехів-Луцьк», зокрема, вбачається, що дана автодорога від початку населеного пункту і до кінця (с. Гірка Полонка), обладнана дорожніми знаками з обох сторін 5.76 (Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху), а також з обох сторін даної дороги наявні знаки 5.49 (Початок населеного пункту), 5.50 (Кінець населеного пункту) (лист Департаменту патрульної поліції НП України «Про організацію дорожнього руху» від 23.09.2022 року № 12980/41/27/02-2022).

Тобто, дані дорожні знаки є наявні при в`їзді в с. Гірка Полонка, що дозволяє на даній ділянці автомобільної дороги контролювати та фіксувати швидкісний режим транспортних засобів.

Доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейський не вправі використовувати пристрій TruCAM в ручному режимі, спростовується положеннями ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», які дозволяють застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Варто зауважити, що використання пристрою TruCAM в ручному режимі не заборонено та, відповідно до правил застосування та сертифікатів відповідності, не суперечить вимогам по застосуванню приладів TruCAM.

Так, посилання позивача на те, що дії інспектора були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації TruCam, який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, спростовуються листом Департаменту патрульної поліції Про використання лазерного вимірювача швидкості ТruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху від 04.10.18 № 11299/41/2/02-2018 та листом ДП «Укрметртестстандарт» від 21.12.2020 № 28-10/139, відповідно до яких лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Обов`язковість встановлення триноги чи іншого стаціонарного застосування даного приладу, законодавством не обумовлено, а лише є покликання на можливість незначного відхилення параметрів визначення швидкості, що в даному випадку, не приймається до уваги через значне перевищення швидкості.

Норми використання та норми відповідності встановлені ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксування. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місце положення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги.»

Розділ 3 ДСТУ 8809:2018 «Терміни та визначання понять», дає визначення приладам контролю, які за своєю конструкцією призначені для використання в ручному режимі.

Так, п. 3.3 ДСТУ 8809:2018 визначає, що стаціонарні прилади контролю це прилади контролю, які конструктивно створені для розміщення на елементах обладнання доріг або спеціально встановлених конструктивних елементах і призначені для роботи в автоматичному режимі без безпосередньої участі оператора.

Пункт 3.5 ДСТУ 8809:2018 визначає, що ручні прилади контролю це прилади контролю, які конструктивно створені для утримування в руках і мають в своєму складі пристрої прицілювання, органи ручного керування, дисплеї тощо і призначені для роботи при безпосередній участі оператора.

Пункт 3.8 ДСТУ 8809:2018 визначає, що лазерні вимірювачі швидкості це вимірювачі швидкості, що опромінюють цільові ТЗ лазерними імпульсами в інфрачервоному діапазоні і визначають швидкість руху та/або просторово-часові параметри місцеположення ТЗ залежно від зміни відстані до ТЗ за період між лазерними імпульсами

Отже, прилад TruCAM LTI 20/20 відноситься до категорії лазерних вимірювачів швидкості (відповідно до технічної документації та сертифікату відповідності) .

Тому, твердження позивача про неправомірність використання приладу TruCAM LTI 20/20 в ручному режимі є в жодній мірі не обгрунтованими.

Також варто наголосити на такому.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ± 2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м. до 1200 м.

З відстані у 350-450 м. поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCAM (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але, також, в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

З оглянутого відеозапису з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС008357 слідує, що зафіксовані обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме транспортний засіб Peugeot 308, д.н.з. НОМЕР_1 , дійсно перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 31 км/год.

Посилання позивача на окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, зокрема, описка у зазначенні швидкості руху транспортного засобу , суд не бере до уваги, оскільки, окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог ПДР. При розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16.

Щодо доводів позивача про те, що постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено іншою поліцейською суд зазначає наступне.

Згідно досліджених судом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських слідує, що з позивачем спілкується декілька поліцейських, які несли службу в одному екіпажі. Факт несення служби поліцейським УПП у Волинській області сержанта поліції ОСОБА_3 та поліцейським взводу № 2 роти № 1 БУПП у Волинській обл. ДПП сержантом поліції ОСОБА_2 , яка безпосередньо винесла оскаржувану постанову, підтверджується розстановкою сил та засобів роти №2 батальйону УПП У Волинській області ДПП затвердженою керівництвом УПП від 06.05.2024 року.

А тому суд відхиляє доводи представника позивача щодо неправомірного винесення постанови по справі іншим поліцейським.

Наведене свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу інкримінованого йому за ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративного правопорушення.

У свою чергу, законність дій поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП у Волинській обл. ДПП сержанта поліції ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 достовірно підтверджується відеозаписом із його нагрудного відеореєстратора.

Відтак, оскаржувана постанова винесена із повним дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Також суд вважає оскаржувану постанову такою, яка в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Інші дії патрульних, які передували винесенню оскаржуваної постанови та, на думку сторони позивача є неправомірними, не можуть слугувати для задоволення заявлених позовних вимог. ОСОБА_1 вправі оскаржити дії працівників поліції до вищестоящого керівництва або ж звернутися за захистом своїх порушених чи оспорюваних прав у судовому порядку в межах іншого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Оскільки, позивачу у задоволені позову відмовлено, судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 139 КАС України слід залишити за ним.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови залишити без задоволення, а постанову серії ЕНА № 2084340 від 06.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП - без змін.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук