Справа № 260/7334/23
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2024 року

м. Київ

справа № 260/7334/23

адміністративне провадження № К/990/24041/24

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року у справі №260/7334/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу №196 від 14.07.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Міністерства оборони України полковника ОСОБА_2 ) про доповнення новим пунктом наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.12.2021 року №336 та тексту пункту 2 наказу в частині: «Солдата ОСОБА_1 , номера обслуги кулеметного відділення із кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2021 року М194-РС на підставі ст.26 частини 1 пункту «в» (у запас) частини 5 пункту 2 підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", вважати, що справу та посаду здав 09 грудня 2021 року. З 09 грудня 2021 року виключити із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 », що прийнято всупереч абз.2 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» і підпункту 2 пункту 252 Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.02.2008 №1153/2008;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони нарахувати та виплатити грошове забезпечення на користь ОСОБА_1 починаючи із 17 листопада 2021 року по день виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року у справі №260/7818/21 залишеним без змін постановою. Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 року про скасування виключення солдата ОСОБА_1 з 16.11.2021 року із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України в порядку підпункту 2 пункту 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 вчинити дії по скасуванню наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 жовтня 2021 року № 194-рс про звільнення солдата ОСОБА_1 на підставі статті 26 частини 1 пункту «а» (у запас), частини 5 пункту 2 підпункту «а» у зв`язку з закінченням строку контракту Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», дію якого з 09.10.2021 року продовжено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 11.10.21 року № 208 на період лікування ОСОБА_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України, враховуючи підпункт 2 пункту 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, вчинити дії по направленню ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію для підтвердження непридатності до військової служби під час дії особливого періоду (воєнного стану) відповідно до підпункту «б» пункту 6.1. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, із можливістю реалізувати право ОСОБА_1 на звільнення з військової служби на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - за станом здоров`я;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення у цій справі зобов`язавши відповідача подати звіт про виконання рішення у цій справі.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику.

24 червня 2024 року касаційна скарга позивача повторно надійшла до Верховного Суду.

За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження.

Так у касаційній скарзі скаржник вказує пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо порядку та обсягів застосування законодавства щодо звільнення саме військовослужбовців, а не цивільних осіб.

Однак, пославшись на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, скаржником не вказано норму права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права (пункт, частина, стаття) судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову (наприклад, з точки зору порушення її відповідачем), але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.

Зазначене дає підстави для висновку, що у касаційній скарзі формально зазначено про відсутність висновку Верховного Суду з питання застосування норм права, а доводи скарги наведені безвідносно до предмета спору та висновків судів.

Враховуючи викладене, Суд вважає недоведеним наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд не вирішує.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року у справі №260/7334/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська