Справа № 580/4745/24
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року справа № 580/4745/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» (далі позивач) до Львівської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів від 22.04.2024 №UA209000/2024/100209/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/001311.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що у митного органу були відсутні жодні підстави для відмови у митному оформленні товару на підставі поданих у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України товариством документів та для витребування додаткових документів, перелік яких наведений в частині 3 статті 53 Митного кодексу України, оскільки наданими документами повністю підтверджується і числове значення митної вартості і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Позивач зазначив, що надані ним документи не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять ознаки підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ухвалою суду від 15.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що перевіркою поданих документів було встановлено, що відомості, які містяться в наданих декларантом документах є необ`єктивними, не підтвердженими належним чином документально, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58 та ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України. Декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення за ціною договору не відповідає умовам визначеним в статті 58 Митного кодексу України, у зв`язку з чим застосування методу за ціною договору було неможливим, тому визначення митної вартості товару відбулось за методом визначення митної вартості щодо подібних товарів використовуючи наявну у митниці інформацію. Таким чином відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він вважає, що доводи відповідача, які викладені у відзиві є необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 22.04.2024 до підрозділу митного оформлення Львівської митниці було подано митну декларацію №24UA20U8, за якою в режимі імпорт позивачем задекларовано товар: шини 8.25R20-16PR ANNAITE 386 шт, які перевозилися в окремому контейнері, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 38 288,00 доларів. Загальна митна вартість Товару , із включенням вартості супутніх послуг становила - 1 646169,73 грн.

За результатами перевірки поданої митної декларації відповідачем було направлено позивачу повідомлення від 22.04.2024 №10317, в якому зазначалося, про необхідність відповідно до частин 3- 4 статті 53 Митного кодексу України надати декларанту додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаного повідомлення ТОВ «Тайрс» додатково були надані відповідачу прайс-лист від 01.01.2024 та копія митної декларації країни відправлення від 01.02.2024 №00009909.

Рішенням Львівської митниці було відмовлено у митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією разом із оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення від №UA209230/2024/001311 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 22.04.2024 №UA209000/2024/100209/2.

Позивач не погоджуючись з прийнятими рішеннями відповідача звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МК України. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом із матеріалів справи встановлено, що 02.10.2020 позивач уклав з компанією QINGDAO AWESOME INTERNATIONAL TRADE CO., LTD (КНР) контракт №1, предметом якого є купівля позивачем шин для вантажних автомобілів та вантажних причепів, шин для транспортних засобів, що використовуються у сільському господарстві, будівництві чи промисловості.

Відповідно до контракту від 02.10.2020 №1 (із змінами та доповненнями) та інвойсу від 31.01.2024 XTG-SCT2462 ТОВ «Тайрс» придбало у QINGDAO AWESOME INTERNATIONAL TRADE CO., LTD (КНР) шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів розміром 8.25R20-16PR ANNAITE 386 шт., вартістю 33 968,00 доларів США.

22.04.2024 до підрозділу митного оформлення Львівської митниці було подано митну декларацію №24UA20U8, за якою в режимі імпорт позивачем задекларовано товар: шини 8.25R20-16PR ANNAITE 386 шт, які перевозилися в окремому контейнері, в якій була вказана митна вартість автомобільних шин за інвойсом 38 288,00 доларів. Загальна митна вартість Товару , із включенням вартості супутніх послуг становила - 1 646169,73 грн.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до митної декларації від 22.04.2024 №24UA20U8 було надано:

- пакувальний лист (Packing list) б/н від 31.01.2024;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) XTG SCT2461 від 24.01.2024;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) XTG SCT2461/1 від 30.01.2024;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) XTG-SCT2462 від 31.01.2024;

- коносамент (Bill of lading) 12 від 04.02.2024;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 17.04.2024;

- декларація про походження товару XTG-SCT2462 від 31.01.2024;

- інвойс BV/0018/04/24 від 15.04.2024;

- платіжна інструкція №12 від 24.01.2024;

- платіжна інструкція № 41 від 29.03.2024;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг 19/04/01 від 19.04.2024;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 20.09.2022;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 14.03.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №1 від 02.10.2020;

- договір (угода, контракт) із третіми особами №060423 від 06.04.2023;

- договір про надання послуг митного брокера №2-2023 08.05.2023;

- договір (контракт) про перевезення №031122 від 03.11.2022;

- додаток до договору від 31.12.2023;

- заявка № 1 від 12.04.2024;

- заявка №4 від 11.04.2024;

- лист до оплати №4 від 09.04.2024;

- лист про платіж від 09.04.2024;

- специфікація від 31.01.2024.

За результатами перевірки поданої митної декларації відповідачем було направлено позивачу повідомлення від 22.04.2024 №10317, в якому зазначалося, про необхідність відповідно до частин 3- 4 статті 53 Митного кодексу України надати декларанту додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

На виконання вказаного повідомлення ТОВ «Тайрс» додатково були надані відповідачу прайс-лист від 01.01.2024 та копія митної декларації країни відправлення від 01.02.2024 №00009909.

За наслідками розгляду наданих позивачем документів рішенням Львівської митниці було відмовлено у митному оформленні товарів за вказаною митною декларацією разом із оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення від 01.12.2023 №UA209230/2024/001311 та прийнято рішення від 22.04.2024 №UA209000/2024/100209/2 про коригування митної вартості товару.

Так, підставою для прийняття вищезазначених рішень слугували ті обставини, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а також були встановлені розбіжності у поданих документах, а тому митна вартість не може бути визнана за заявленою декларантом вартістю, що є підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю, відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ. Також, відповідач дійшов до висновку, що для визначення митної вартості товару неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б ( ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Використано метод 2 ґ ( ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості товару 1 слугувала митна декларація UA40303/2023/002963 від 11.03.2024 де вартість такого товару становить 3,1 дол. США за кг (даного виду товару).

Крім того, на обґрунтування рішення про коригування митної вартості №UA209000/2024/100209/2 від 22.04.2024 за митною декларацією №24UA20U8 митний орган зазначив, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Стосовно доводів митного органу щодо розбіжностей у проформах-інвойсах XTG-SCT2461 від 24.01.2024 та XTG-SCT2461/1 від 30.01.2024 щодо вартості перевезення. Так, при декларування товару митному органу були надані проформа-інвойс XTG SCT2461 від 24.01.2024 складена виробником товару на заплановану партію товару: шини 8.25R20-16PR300, в кількості 386 шт., на суму 33 968 доларів США та попередньою сумою фрахту ( морського перевезення) 4 750,00 доларів США, та проформу-інвойс XTG-SCT2461/1 від 30.01.2024 на аналогічну партію та вартість товару, та попередньою сумою фрахту ( морського перевезення) 4320,00 доларів США.

Однак, положеннями п. 2.1. та 2.4 міжнародного контракту № 1 від 10.02.2020 (у редакції додаткової угоди від 14.03.2023 до Контракту) визначено, що попередня ціна, кількість та сума товару зазначається у проформі-інвойсі. Остаточна номенклатура, кількість та сума кожної партії, а також вартість доставки товару вказується в Комерційному інвойсі після фактичного завантаження в морський контейнер.

Отже, основним та визначальним товаросупровідним документом, який підтверджує поставку конкретної партії товару, а також вартість доставки товару на підставі вищевказаного міжнародного контракту є Комерційний інвойс, а в даному випадку : комерційний інвойс № XTG-SCT2462 від 31.01.2024, в якому чітко було зазначено, що остаточна вартість доставки товару (морським видом транспорту) із м. Qingdao (Китай) до м. Gdansk (Польща), та яка включається до вартості товару, складає 4 320,00 доларів США. Саме вказана вартість доставки і була заявлена до митної вартості товару.

Стосовно доводів митного органу щодо неналежності наданих платіжних інструкцій, як документів, що підтверджують факт переведення коштів, а також неможливості підтвердження факту оплати, то необхідно зазначити, що при декларуванні товару митному органу на підтвердження оплати товару за комерційним інвойсом №XTG-SCT2462 від 31.01.2024 на суму 38288,00 доларів США були надані: платіжна інструкція на перерахування коштів в іноземній валюті №12 від 24.01.2024 на суму 15000,00 доларів США, а також платіжна інструкція на перерахування коштів в іноземній валюті № 41 від 29.03.2024 на суму 23 288,00 доларів США, а всього на загальну суму перерахування коштів, в розмірі 47 288 доларів США. Вказані платіжні документи сформовані із використанням ЕЦП платника, посвідчені надавачем платіжних послуг - ПАТ «АБ «Укргазбанк» та містять в собі усі необхідні реквізити платіжного документа в т.ч. дата, номер, сума валютування, найменування платника та одержувача коштів, банківські реквізити сторін, призначення платежу, які підтверджують перерахування коштів позивачем на користь постачальника за контрактом № 1 від 10.02.2020.

Стосовно доводів митного органу про відсутність в експортній декларації країни відправлення відміток митних органів країни відправлення, а отже вищезазначена МД не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт експорту, через відсутність в ній дати експорту, у зв`язку з чим наведені в ній відомості не є остаточними. В зв`язку із цим слід зазначити, що міжнародна декларація не є документом, який підтверджує митну вартість товару ( ч. 2 ст. 53 МК України).

Водночас, надана митному органу міжнародна декларація країни експортера №00009909 має форму електронного документа та містить усі необхідні ідентифікатори створення цього електронного документу країною відправлення ( зокрема штрих-кодовий ідентифікатор та QR код), що в свою чергу надає митному органу, відповідно до приписів п. 5 ч. 5 ст. 54 МКУ перевірити її автентичність, а в разі наявності відповідних сумнівів, звернутися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Крім того, доказів того, що вказана експортна декларація країни відправлення є підробленою або є такою, що не створювалась країною експортером, або містить інші недостовірні дані в рішеннях митного органу відсутні. Крім того, висновок суду не містить правових обґрунтувань, які б підтверджували обов`язковість подання вказаного документа ( створеного в електронній формі ) із наявністю у такому документі відмітки ( печатки) митних органів країни експортера.

Також необхідно зазначити, що вищенаведена міжнародна декларація не є тим документом, який підтверджує митну вартість товару ( ч. 2 ст. 53 МК України), та надається митному органу лише в разі наявності розбіжностей у документах поданих декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, з обґрунтуванням необхідності подання такого документа та які сумніви/розбіжності він має усувати в частині підтвердження числових значень митної вартості товару. Водночас, які саме наявні розбіжності числового значення заявленої митної вартості має підтверджувати вказаний документ митним органом не наведені.

Стосовно доводів митного органу щодо подання прайс-листа сформованих на умовах вартості FOB QINGDAO, то необхідно зазначити, що прайс-листа не є документом, який підтверджує митну вартість товару (ч. 2 статті 53 МК України), не є транспортним, товаро-супровідним чи розрахунковим документом та не визначає базиси (умови) поставки, або інші умови поставки, а лише наявну у продавця номенклатуру, асортимент та орієнтовну ціну товару, яка пропонується ним для вільного продажу на ринку на певну дату або в певний період.

Водночас, умови поставки, вартість товару та його складники, а також інші необхідні характеристики товару, що поставляється за конкретною поставкою та конкретно визначеному покупцю визначається положеннями міжнародного контракту, складеними на його виконання комерційним інвойсом, а також іншими товаросупровідними та розрахунковими документами, які підтверджують складові числової, кількісної та вартісної характеристики товару, та які (документи) були надані митному органу в достатньому обсязі при декларуванні вищевказаного товару.

Так, умовами міжнародного контракту №1 від 10.02.2020 ( із змінами та доповненнями) було визначено, що попередня вартість товару, його кількість та асортимент визначається в проформах-інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту, а остаточна вартість та асортимент товару, який постачається покупцю в тому числі і базис постачання визначається у Комерційному інвойсі. Вказані документи були надані декларантом митному органу при декларуванні товару та містили відомості про номенклатуру, асортимент, кількість та вартість товару, що постачається, а також умови (базис) поставки. Зокрема, митному органу було надано комерційний інвойс №XTG-SCT2462 від 31.01.2024 умовами якого визначено, що поставка зазначеного в ньому товару здійснюється на умовах CFR Gdansk, Poland (INCOTERMS 2010)

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи, перелік яких наведений в частині 2 та 3 ст. 53 МКУ, в достатній (розумній) мірі підтверджували вартісні та кількісні показники митної вартості Товару, вказаних товариством у митній декларації № 23UA20U8. Вказані документи, не містили розбіжностей, які б мали вплив на правильність визначення митної вартості за основним методом, не містили ознаки підробки та містили всі необхідні відомості, що підтверджують числові та кількісні значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що дозволяла визначити митну вартість за основним методом.

Отже, у рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 22.04.2024 №UA209000/2024/100209/2 відсутні посилання на належні та допустимі докази того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару ніби то є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 по справі №820/2014/17, в якій Верховний Суд також вказав, що формальне виконання процедури консультацій, надлишкове узагальнення причини невизнання задекларованої позивачем митної вартості свідчать про відсутність практичної реалізації в діяльності відповідача принципу належного урядування і принципів адміністративної практики, рекомендованих Резолюцією Комітету Міністрів Європи 77 (31) від 28,09.1977 «Про захист особи відносно актів адміністративних органів».

Судом під час вирішення спору враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована ТОВ «Комтранс Україна» вартість товару відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду товару наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, однак відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані до МД документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Отже, обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості з поданих позивачем документів відповідач не довів, а суд не встановив.

Проаналізувавши наведені вище норми права у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, а відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості тощо).

Проте, відповідно до частин 2 та 3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, позивачем були надані для митного оформлення товару документи, що містять достовірні та об`єктивні відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару саме за ціною договору.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 22.04.2024 №UA209000/2024/100209/2, а також картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/001311.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 22.04.2024 №UA209000/2024/100209/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/001311.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» сплачений судовий збір в сумі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 82 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ