Справа № 260/1775/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/1775/23 пров. № А/857/9144/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Носа С.П.
Кухтея Р.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року (ухвалене у м. Ужгород, за правилами спрощеного позовного провадження, судом під головуванням судді Микуляк П.П., дата складання повного тексту рішення не зазначена) у справі № 260/1775/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області №1 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років;

зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області призначити пенсію за вислугу років.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області від 06 січня 2023 року №1 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області призначити ОСОБА_1 з 22 липня 2022 року пенсію за вислугу років відповідно до п."а" ст.12 Закону України №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області () сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що військовий ліцей, в якому навчався позивач, не є військовим навчальним закладом в розумінні Закону №2232-ХІІ, тому строк його навчання не може бути зараховано у загальний строк військової служби, оскільки навчання в таких учбових закладах з метою підготовки до вступу у військово-навчальні заклади не можна вважати проходженням військової служби згідно з переліком її видів, що закріплений у статті 2 цього Закону. Крім цього, зазначає, що позивач був зарахований до ліцею у 14-річному віці, та у період навчання був неповнолітнім, відтак не міг бути призваний на військову службу і бути військовослужбовцем.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що на час вступу на навчання до військового ліцею чинними були положення Закону, які передбачали початком перебування на військовій службі день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Отже, початком перебування на військовій службі вважається день зарахування позивача до Львівського військового ліцею імені Героїв Крут, тобто - 20 серпня 1995 року, відтак безпідставне неврахування відповідачем зазначеного періоду до вислуги років є протиправною.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 06.01.2023 року №1 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років є протиправним та підлягає скасуванню.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в серпні 2022 року до ГУ ПФУ в Закарпатській області надійшло подання Головного управління ДСНС України у Закарпатській області від 22.07.2022 року №10 про призначення пенсії за станом здоров`я ОСОБА_1 одночасно в матеріалах вказаного подання містилася і заява ОСОБА_1 від 22.07.2022 року про призначення/перерахунок пенсії за вислугу років, що не заперечується відповідачем.

Однак, при перевірці поданих документів відповідачем було виявлено помилки у поданні ГУ ДСНС України у Закарпатській області від 22.07.2022 року №10 та повернуто документи на доопрацювання листом від 04.08.2022 року.

10 серпня 2022 року до ГУ ПФУ в Закарпатській області повторно надійшло подання ГУ ДСНС України у Закарпатській області від 09.08.2022 року про призначення пенсії ОСОБА_1 за станом здоров`я (по інвалідності), в якому містилася заява позивача про призначення/перерахунок йому пенсії по стану здоров`я (інвалідності) від 09.08.2022 року.

ГУ ПФУ в Закарпатській області перевіривши правильність оформлення заяви, подання про призначення пенсії, встановивши відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, здійснивши попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів, перевіривши правильність копій відповідних документів прийняло рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 за станом здоров`я (по інвалідності) від 04.07.2022 року, відповідно до подання про призначення пенсії від 09.08.2022 року № 10 ГУ ДСНС України у Закарпатській області ( вислуга років в календарному обчисленні зазначена - 22 роки 9 місяців 25 днів), що відображено в протоколі від 16.08.2022 року за пенсійною справою № (пенсійний лист № сформований: 16.08.2022 року).

Пенсія позивачу за станом здоров`я (по інвалідності) призначена з 04.07.2022 року тобто у зв`язку з виникненням в останнього права на пенсію по інвалідності, а саме з дати звільнення (виключення зі списків - 03.07.2022 року, що підтверджується витягом із Наказу ГУ ДСНС України у Закарпатській області № 256 від 02.07.2022 року).

15 серпня 2022 року на адресу ГУ ПФУ в Закарпатській області найшло звернення позивача від 12 серпня 2022 року, в якому просить призначити йому пенсію по вислузі років відповідно до поданої заяви від 09.08.2022 року.

18 серпня 2022 року листом №2791-3261/Г/02/8-0700/22 звернення позивача було розглянуто уповноваженими особами відділу розгляду звернень управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Закарпатській області та протиправно повернуто позивачу.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року по справі №260/3199/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа - Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області було задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо повернення листом від 04.08.2022 року № 0700-0307-5/29462 подання Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області від 22.07.2022 року № 10 з питання призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області розглянути подання Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області від 22.07.2022 року № 10 з питання призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та прийняти за наслідками його розгляду передбачене законодавством рішення.

06 січня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та подання про призначення пенсії від 22.07.2022 року №10 Головного управління ДСНС України та Рішенням №1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Відмова мотивована тим, що на момент звернення позивача календарна вислуга років становила 22 роки 09 місяців 23 днів, відтак, право на призначення пенсії за вислугу років відсутнє.

Відповідачем зазначено, що відповідно до ст.17 Закону №2262 до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Однак записи про проходження військової служби за період навчання у Львівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою імені героїв Крут у військовому квитку позивача відсутні, наявність диплому не визначає період навчання у ліцеї.

Вважаючи таку відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Так, спірним питанням у цій справі є спір щодо наявності підстав для зарахування позивачу періоду навчання у Львівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою імені героїв Крут 20 серпня 1995 року по 13 червня 1998 року до строку військової служби, а отже й до вислуги років.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (на час виникнення спірних правовідносин), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Спірні правовідносини щодо зарахування позивачу періоду навчання у Львівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою імені героїв Крут 20 серпня 1995 року по 13 червня 1998 року до строку військової служби врегульовані Законом України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції від 05.01.1995 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції від 05.01.1995 року), встановлюються такі види військової служби:

строкова військова служба;

військова служба за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин;

військова служба жінок за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин, прапорщиків і мічманів та офіцерського складу;

військова служба за контрактом прапорщиків і мічманів;

військова служба за контрактом курсантів (слухачів) військово-навчальних закладів і студентів кафедр військової підготовки (факультетів військової підготовки, відділень військової підготовки) вищих цивільних навчальних закладів;

військова служба за контрактом офіцерського складу.

Згідно ч. 4 ст. 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції від 05.01.1995 року), громадяни України, які призвані або добровільно вступили на військову службу, приймають Військову присягу на вірність народу України і тільки після цього можуть бути направлені на навчання чи для інших військових потреб за межі України.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції від 05.01.1995 року), Збройні Сили України та інші війська комплектуються військовослужбовцями через військові комісаріати шляхом:

призову громадян на військову службу на підставі загального військового обов`язку;

прийняття громадян на військову службу за контрактом.

Для доукомплектування Збройних Сил України та інших військ особовим складом при мобілізації у воєнний час створюється запас.

Глава ІІ Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції від 05.01.1995 року) регламентує питання підготовки громадян до військової служби.

Статтею 8 «Підготовка допризовників і призовників до військової служби» Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції від 05.01.1995 року) було визначено:

1. Із допризовниками і призовниками проводиться робота, пов`язана з підготовкою їх до військової служби, яка включає допризовну підготовку юнаків, підготовку призовників з військово-технічних спеціальностей, підготовку до вступу у військово-навчальні заклади, військову підготовку студентів вищих навчальних закладів за програмою офіцерів запасу, фізичну підготовку, лікувально-оздоровчу роботу, підвищення рівня загальноосвітньої підготовки, вивчення державної мови, патріотичне виховання.

2. Організація підготовки допризовників і призовників до військової служби проводиться під керівництвом Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим міністерствами і відомствами України, які мають навчально-виховні заклади, органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування, які використовують кошти, виділені Міністерством оборони України та іншими військовими формуваннями.

Контроль за організацією, проведенням і результатами підготовки допризовників і призовників до військової служби в країні, програмне і методичне забезпечення допризовної підготовки здійснюються Міністерством оборони України, а також міністерствами і відомствами України, у віданні яких є навчально-виховні заклади.

Відповідно до статті 12 «Підготовка до вступу у військово-навчальні заклади. Фізична підготовка. Лікувально-оздоровча робота. Підвищення рівня загальноосвітньої підготовки. Вивчення державної мови. Патріотичне виховання» Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції від 05.01.1995 року) було визначено:

1. Громадяни, які виявили бажання вступити до військово-навчальних закладів, проходять підготовку у військових ліцеях, середніх загальноосвітніх навчально-виховних закладах, в організаціях Товариства сприяння обороні України, на підготовчих курсах при вищих навчальних закладах або самостійно.

2. Фізична підготовка допризовників і призовників організується за програмою фізичної культури органами державного управління освітою, фізичною культурою і спортом, спортивними товариствами і клубами у навчально-виховних та вищих навчальних закладах, оборонно-спортивних оздоровчих таборах, на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від підпорядкування і форм власності.

3. Лікувально-оздоровча робота з юнаками організується за місцем їх проживання, навчання або роботи органами і закладами охорони здоров`я в лікувальних, лікувально-профілактичних і лікувально-оздоровчих закладах із створенням в них підліткових кабінетів.

Медичні огляди юнаків 15-17-річного віку провадяться щорічно лікарями-спеціалістами, які залучаються до медичного огляду призовників. У разі потреби юнакам призначається необхідне лікування з проведенням оздоровчих заходів.

4. Органи державного управління освітою вживають необхідних заходів до підвищення рівня виховання, загальноосвітньої підготовки допризовної та призовної молоді, організують додаткові заняття для вивчення державної мови юнаками, які слабо володіють нею або не володіють зовсім.

Аналіз вказаних норм Закону свідчить про те, що навчання у військовому ліцеї є лише попередньою підготовкою до вступу у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів.

Суд встановив, що Львівський військовий ліцей імені Героїв Крут був створений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 №490, на базі Львівської спеціальної школи- інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою з метою якісної підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів, надання державної допомоги у вихованні дітей-сиріт, дітей з багатодітних сімей, а також дітей учасників бойових дій та учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Отже, військовий ліцей, в якому навчався позивач, не є військовим навчальним закладом в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а тому, строк його навчання не може бути зараховано у загальний строк військової служби, оскільки навчання в такому учбовому закладі з метою підготовки до вступу у вищі військово-навчальні заклади не можна вважати проходженням військової служби згідно з переліком її видів, що закріплений у статті 2 цього Закону.

При цьому, позивач був зарахований до Львівського військового ліцею імені Героїв Крут «ліцеїстом», а не курсантом чи слухачем.

Положенням про військовий ліцей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1087, визначено, що військовий ліцей є загальноосвітнім навчальним закладом III ступеня з військово-професійною спрямованістю навчання та допрофесійної підготовки, що передбачає проведення поглибленої допризовної та посиленої фізичної підготовки і виховання у юнаків готовності до військової служби.

Верховний Суд України у своїх рішеннях (зокрема, від 16 квітня 2013 року у справі № 21-107а13, від 01 жовтня 2013 року у справі № 21-330а13) неодноразово вказував, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року № 490 "Про реформу системи військової освіти" військові ліцеї були створені з метою підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів.

Аналогічна позиція міститься й в постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 818/1880/18, від 19 грудня 2019 року у справі № 540/902/19, від 12 лютого 2020 року у справі №813/3997/17.

Суд враховує вказану позицію Верховного суду при вирішенні спірних правовідносин, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, колегія суддів зважає на доводи відповідача стосовно того, що законодавство визначає необхідною умовою прийняття на військову службу, зокрема, досягнення громадянином України відповідного віку.

Так, за правилами частини 1 статті 15 Закону України "Про загальний військовий обов`язок та військову службу" (у редакції, що діяла на час навчання позивача) для статусу військовослужбовця необхідно досягнення 18-річного віку.

Положеннями частини 1 статті 20 вказаного закону було визначено, що на військову службу у добровільному порядку приймаються особи, які відповідають вимогам військової служби, зокрема: громадяни віком від 17 до 21 року, в тому числі ті, котрі досягли 17-річного віку в рік зарахування на навчання, а також військовослужбовці та військовозобов`язані віком від 18 до 23 років, які не мають військових звань офіцерського складу і виявили бажання вчитися у військово-навчальних закладах, - на військову службу курсантів військово-навчальних закладів.

В той же час, з матеріалів справи слідує, що позивачу на момент його зарахування до військового ліцею було лише 14 років. Тобто він був неповнолітньою особою, яка в силу положень законодавства не могла бути призваною на військову службу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був ліцеїстом Львівського військового ліцею імені Героїв Крут в період з 20 серпня 1995 року по 13 червня 1998 року.

При цьому, позивачу було видано атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_2 від 14.06.1998 року (а.с.60).

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що період навчання позивача у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут є лише підготовкою останнього до вступу на навчання у військовому навчальному закладі і не може вважатися безпосередньо військовою службою.

На підставі викладеного, вирішуючи спір, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для зарахування позивачу періоду навчання у Львівському військовому ліцеї імені Героїв Крут з 20 серпня 1995 року по 13 червня 1998 року до строку військової служби, а отже до вислуги років - відсутні.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, відтак такі задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі №260/1775/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос