Справа № 120/5252/20-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

04 липня 2024 р. Справа № 120/5252/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Сивак Марії Миколаївни

позивача: Денишенко Тамари Олександрівни

представника третьої особи: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Міністерства юстиції України про зміну способу виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 до Вінницького апеляційного суду, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Вінницького апеляційного суду, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.08.2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Вінницького апеляційного суду щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 суддівської винагороди у меншому розмірі за період з 18.04.2020 року по 28.08.2020 року, застосувавши обмеження розміру на підставі статті 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 553-ІХ від 13.04.2020, та зобов`язано Вінницький апеляційний суд нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суддівську винагороду, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за період з 18.04.2020 до 28.08.2020 включно, на підставі статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", з урахуванням виплачених у цей період сум та з утриманням із сум, що підлягають виплаті, передбачених законом податків та обов`язкових платежів.

19.06.2024 року на адресу суду від Міністерства юстиції України надійшла заява про зміну способу виконання вказаного рішення суду шляхом проведення Державною казначейською службою України безспірного списання недоплаченої суддівської винагороди ОСОБА_2 , виходячи з базового розміру посадового окладу судді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за період з 18.04.2020 до 28.08.2020 включно, на підставі статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", з урахуванням виплачених у цей період сум та з утриманням із сум, що підлягають виплаті, передбачених законом податків та обов`язкових платежів, яка становить - 428 316,08 грн. з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, у порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

Ухвалою від 20.06.2024 року вказану заяву залишено без руху.

20.06.2024 року від Міністерства юстиції України до суду надійшла заява про усунення недоліків поданої ним заяви.

Ухвалою від 26.06.2024 року заяву Міністерства юстиції України про зміну способу виконання рішення суду призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.

27.06.2024 року представником Державної казначейської служби України подано до суду пояснення, в яких вказано, що запропонований заявником спосіб виконання рішення суду, є помилковим та не призведе до перерахування коштів ОСОБА_2 у зв`язку із щорічним передбаченням Верховною Радою України критично недостатнього обсягу бюджетних асигнувань за КПКВК 3504040 та визначеною черговістю погашення заборгованості, а тому, представник третьої особи просить відмовити в задоволенні відповідної заяви про зміну способу виконання рішення суду.

03.07.2024 року та 04.07.2024 року Вінницьким апеляційним судом та ОСОБА_2 подані заяви, в яких вони просили задовольнити заяву Міністерства юстиції України та змінити спосіб виконання рішення суду по справі №120/5252/20-а з підстав, вказаних у відповідній заяві.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала заяву Міністерства юстиції України про зміну способу виконання рішення суду, а представник третьої особи заперечувала щодо її задоволення з підстав, зазначених у поданих ними поясненнях.

Визначаючись щодо заяви Міністерства юстиції України про зміну способу виконання рішення суду, суд виходить з наступного.

Частинами 1- 3 статті 378 КАС України визначено, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як встановлено судом, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Відділ) перебуває виконавче провадження ВП №74695845 з виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 18.01.2024 у справі № 120/5252/20-а про зобов`язання Вінницький апеляційний суд нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену суддівську винагороду, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за період з 18.04.2020 до 28.08.2020 включно, на підставі статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", з урахуванням виплачених у цей період сум та з утриманням із сум, що підлягають виплаті, передбачених законом податків та обов`язкових платежів.

10.04.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження та вимог державного виконавця, Вінницьким апеляційним судом листом від 26.04.2024 № 05- 05/29/2024/ЕП-369/24 та листом від 10.05.2024 № 05-05/32/2024/ЕП-407/24вих повідомлено про неможливість виконання вимог виконавчого листа № 120/5252/20-а від 18.01.2024, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом, з огляду на те, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно з чинним законодавством Державною судовою адміністрацією України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів» у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. Також зазначено, що сума коштів суддівської винагороди, що підлягає виплаті (з урахуванням сум податків, що підлягають сплаті бюджету) ОСОБА_2 становить - 428 316,08 грн.

Не заперечується учасниками справи, що нарахована, але не виплачена ОСОБА_2 сума 428316,08 грн є безспірною.

Положеннями частин 2, 3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України (обов`язковість судових рішень).

Згідно із статтею 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" №4901-VI від 05.06.2012 року, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Разом з тим, суд звертає увагу, що завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Також, засіб юридичного захисту має бути ефективним в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 року у справі Аксой проти Туреччини (Aksoy v. Turkey), п. 95).

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому, за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Верховний Суд у своїх висновках неодноразово посилався на те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Ухвалення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав і забезпечення їхньої примусової реалізації, не відповідає положенням Конвенції та, відповідно, завданню адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі №840/3112/18, від 16 лютого 2023 року по справі №640/16326/20.

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Так, абзацом десятим пункту 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників" № 845 від 03.08.2011 передбачено, що в разі наявності в боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за такою бюджетною програмою.

При цьому, положення пунктів 28-34 Порядку №845 застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми у разі наявності асигнувань за такою програмою, достатніх для виконання виконавчого документа.

Отже, виконання рішення суду в даній справі, в частині нарахованої, однак не виплаченої суми у розмірі 428316,08 грн, може здійснюватися за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів" Державною казначейською службою України, у випадку, якщо така сума є безспірною.

Як уже встановлено судом, нарахована сума у розмірі 428316,08 грн, що залишається невиплаченою є безспірною.

З огляду на позицію відповідача у справі, що відображені у листах від 26.04.2024 № 05-05/29/2024/ЕП-369/24 та від 10.05.2024 № 05-05/32/2024/ЕП-407/24вих, виконання рішення суду можливе за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів", розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, після встановлення судом відповідного способу і порядку виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від у справі №380/5252/20-а.

Судом констатовано, у межах розгляду даної заяви, відсутність заперечень Державної судової адміністрації України щодо виконання рішення шляхом списання суми коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Вказаним суб`єктом владних повноважень у листах, висловлено погодження і роз`яснення можливості встановлення способу і порядку виконання даного рішення суду шляхом списання безспірної суми коштів.

Отже, встановивши наявність ускладнень виконання рішення суду від 17.08.2022 у справі №120/5252/20-а, безспірність суми, що нарахована, однак не виплачена, з метою забезпечення реального виконання судового рішення і ефективного захисту прав позивача щодо виплати нарахованої суддівської винагороди, суд дійшов переконання встановити спосіб і порядок виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.08.2022 у справі №120/5252/20-а шляхом проведення Державною казначейською службою України безспірного списання недоплаченої суддівської винагороди ОСОБА_2 , виходячи з базового розміру посадового окладу судді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за період з 18.04.2020 до 28.08.2020 включно, на підставі статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", з урахуванням виплачених у цей період сум та з утриманням із сум, що підлягають виплаті, передбачених законом податків та обов`язкових платежів, яка становить - 428 316,08 грн. з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, у порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява представника Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання рішення суду підлягає задоволенню шляхом встановлення вище наведеного способу і порядку виконання.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 378 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Міністерства юстиції України про зміну способу виконання рішення суду в справі № 120/5252/20-а задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17.08.2022 у справі № 120/5252/20-а, шляхом проведення Державною казначейською службою України безспірного списання недоплаченої суддівської винагороди ОСОБА_2 , виходячи з базового розміру посадового окладу судді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за період з 18.04.2020 до 28.08.2020 включно, на підставі статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", з урахуванням виплачених у цей період сум та з утриманням із сум, що підлягають виплаті, передбачених законом податків та обов`язкових платежів, яка становить - 428 316,08 грн. з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, у порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.07.2024 року.

Суддя Чернюк Алла Юріївна