Справа № 160/11302/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.02.2024 щодо зарахування ОСОБА_1 періодів роботи з 21.10.2005 по 31.12.2008 - на посаді палатної медсестри в ОКЗ «Вільнохутірському кістково-туберкульозному санаторії»; з 01.06.2010 по 31.05.2018 - на посаді сестри медичної палатної в ОКЗ «Вільнохутірському кістково-туберкульозному санаторії»; та з 01.06.2018 по 30.03.2020 - на посаді сестри медичної палатної туберкульозного відділення КП «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради», до стажу роботи у подвійному розмірі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 21.10.2005 по 31.12.2008 - на посаді палатної медсестри в ОКЗ «Вільнохутірському кістково-туберкульозному санаторії»; з 01.06.2010 по 31.05.2018 - на посаді сестри медичної палатної в ОКЗ «Вільнохутірському кістково-туберкульозному санаторії»; та з 01.06.2018 по 30.03.2020 - на посаді сестри медичної палатної туберкульозного відділення КП «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради», до стажу роботи у подвійному розмірі та перерахувати пенсію з 26.01.2024.
В обгрунтування позову зазначено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та з 06.02.2019 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію обчислено при страховому стажі 36 років 8 місяців 9 днів. Згідно з записами трудової книжки позивач у період з 21.10.2005 по 31.12.2008 працювала на посаді палатної медсестри в ОКЗ «Вільнохутірському кістково-туберкульозному санаторії»; у період з 01.06.2010 по 31.05.2018 працювала на посаді сестри медичної палатної в ОКЗ «Вільнохутірському кістково-туберкульозному санаторії»; та у період з 01.06.2018 по 30.03.2020 працювала на посаді сестри медичної палатної туберкульозного відділення КП «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради». Територіальним органом ПФУ вищевказані періоди роботи зараховано до страхового стажу Позивача в одинарному розмірі. Враховуючи викладене, з метою вжиття заходів досудового врегулювання спору, 26.01.2024 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії, з урахуванням при її обчисленні періодів роботи з 21.10.2005 по 31.12.2008, з 01.06.2010 по 31.05.2018 та з 01.06.2018 по 30.03.2020 у подвійному розмірі, так як остання у зазначені періоди роботи працювала на посадах, що передбачають пільгове обчислення згідно зі статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За результатами розгляду поданої заяви, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом від 23.02.2024 відмовило позивачу у її задоволенні зазначивши, що перерахунки пенсії позивачу проведено згідно з вимогами чинного пенсійного законодавства. Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 06.05.2024 прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та з 06.02.2019 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон №1058-IV).
26.01.2024 позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила здійснити їй перерахунок та виплату пенсії з урахуванням при її обчисленні періодів роботи з 21.10.2005 по 31.12.2008, з 01.06.2010 по 31.05.2018, з 01.06.2018 по 20.03.2020 у подвійному розмірі.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
У статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
На підставі частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 06.02.2019 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637) передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 міститься такі записи, зокрема, (мовою оригіналу):
ОКЗ Вольнохуторской костно-туберкулезный санаторий
№14: 21.10.2005 зачислена на должность палатной медсестры временно;
№15: 01.09.2009 переведена на 0,5 ставки сестры медицинской палатной и 0,5 ставки и 0,5 ставки дезинфектора;
№16: 02.06.2010 переведена на должность сестры медицинской палатной на период отпуска;
№17: 01.04.2011 переведена на должность сестры медицинской палатной;
№18: 04.06.2018 ОКЗ «Вільнохутірський кістково-туберкульозний санаторій» реорганізовано шляхом приєднання до КЗ «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «ФТИЗІАТРІЯ» Дніпропетровської обласної ради»;
№19: 01.06.2018 переведена на посаду сестри медичної палатної туберкульозного відділення (реаблілітаційне) №16;
№20: 04.01.2019 КЗ «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «ФТИЗІАТРІЯ» Дніпропетровської обласної ради» перетворено на КП «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «ФТИЗІАТРІЯ» Дніпропетровської обласної ради»;
№21: 31.03.2020 звільнена з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Стосовно зарахування періоду роботи позивача з 21.10.2005 по 31.12.2008, з 01.06.2010 по 31.05.2018, з 01.06.2018 по 30.03.2020 у подвійному розмірі суд зазначає таке.
Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
За приписами статті 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» від 05.07.2001 №2586-III:
- протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
- туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закон №2586-III медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів), посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я» від 28.10.2002 №385, зокрема, затверджено Перелік закладів охорони здоров`я.
Перелік закладів охорони здоров`я містить, зокрема, Протитуберкульозний диспансер.
Наказом Міністерства охорони здоров`я від 16.07.2009 №514 затверджено «Перелік туберкульозних закладів», в якому міститься: розділ 1. пункт 1.2. Санаторно-курортні заклади: Санаторій (протитуберкульозний, туберкульозний, спеціалізований, спеціальний, у т.ч. дитячий).
Отже, кістково-туберкульозний санаторій належить до закладу охорони здоров`я, в якому надається медична допомога хворим на туберкульоз, що є інфекційною хворобою.
01.01.2004 набрав чинності №1058-IV.
Відповідно до преамбули Закону №1058-IV, цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно із частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону №1788-XII, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивачки за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.
Отже, стаття 60 Закону №1788-XII встановлює пільги по обчисленню стажу (зарахування стажу роботи у подвійному розмірі) в деяких медичних закладах, а саме:
- лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я;
- у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД;
- в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я;
- у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я;
- у психіатричних закладах охорони здоров`я / закладах з надання психіатричної допомоги.
Під час розгляду справи судом встановлено, що протягом спірного періоду позивачка працювала у інфекційних закладах охорони здоров`я.
За правилами статті 60 Закону №1788-XII та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Також, позивач просить здійснити перерахунок пенсії з дня звернення до відповідача з відповідною заявою з 26.01.2024.
Відповідно до частини 4 статті 44 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
З матеріалів справи випливає, що позивач звернулась до відповідача з відповідною заявою про перерахунок пенсії 26.01.2024, отже, пенсія позивачу має бути перерахована з 01.02.2024.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За наведених обставин позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 969,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №457-9056-1112-6334 від 30.04.2024.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню на користь позивача в сумі 484,50 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 періодів роботи з 21.10.2005 по 31.12.2008 на посаді палатної медсестри в ОКЗ «Вільнохутірському кістково-туберкульозному санаторії»; з 01.06.2010 по 31.05.2018 на посаді сестри медичної палатної в ОКЗ «Вільнохутірському кістково-туберкульозному санаторії»; з 01.06.2018 по 30.03.2020 на посаді сестри медичної палатної туберкульозного відділення КП «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради» до стажу роботи у подвійному розмірі.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 21.10.2005 по 31.12.2008 на посаді палатної медсестри в ОКЗ «Вільнохутірському кістково-туберкульозному санаторії»; з 01.06.2010 по 31.05.2018 на посаді сестри медичної палатної в ОКЗ «Вільнохутірському кістково-туберкульозному санаторії»; з 01.06.2018 по 30.03.2020 на посаді сестри медичної палатної туберкульозного відділення КП «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради» до стажу роботи у подвійному розмірі та здійснити перерахунок пенсії з 01.02.2024.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 50 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар