Справа № 388/182/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2024 року м.Дніпросправа № 388/182/24 2-а/388/4/2024

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2024 року у справі № 388/182/24 (2-а/388/4/2024) (суддя Кнуров О.А.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про скасування постанови Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (далі - відповідач) від 19.01.2024 № 216266 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.82 КУпАП.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що оскаржена постанова про накладення адміністративного стягнення необґрунтована, безпідставна, не відповідає фактичним обставинам справи. Вказував, що не здійснює функцій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2024 року позовні вимоги позивача задоволено, скасовано оскаржену позивачем постанову відповідача та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що протокол не є доказом. Крім цього, перед винесенням оскарженої постанови виявлені порушення додатково зафіксовано в акті перевірки, який, серед іншого, додатково підтверджує виявлені порушення. Звертає увагу, що мова йде не про те, що позивач особисто (власноруч) протягом відповідного часу забруднював землю, розмістивши сміттєзвалище, а про те, що позивач, в силу свої повноважень, не вжив передбачених заходів щодо ліквідації відповідного сміттєзвалища.

Представником позивача було подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві відповідач стверджує, що судом повно встановлені обставини справи, прийнято законне і обґрунтоване рішення, підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача відсутні. Вказує, що позивач очікує понести витрати на правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції в орієнтовному розмірі 3 500 грн..

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

19.01.2024 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) Остапенко А.О., яка діяла від імені суб`єкта владних повноважень - Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), прийнято рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення № 216266, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 82 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

За фабулою постанови, ОСОБА_1 , працюючи на посаді начальника відділу житлово-комунального господарства, комунальної власності, транспорту, благоустрою, містобудування, архітектури та капітального будівництва Долинської міської ради, порушив ст. 56 Закону України «Про охорону земель», оскільки виявлено порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення, а саме: несанкціоноване сміттєзвалище твердих побутових відходів, яке розташоване між м. Долинська та с. Степове..

Позивач, вважаючи постанову протиправною, звернувся до суду з позовом про її скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що фактичні обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.82 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений, зокрема, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення адміністративного правопорушення та наявності у діянні особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу такого адміністративного правопорушення.

Посадовою особою відповідача, прийнято оскаржену постанову, якою ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ст.82 КУпАП.

Положеннями ст.82 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення.

Для кваліфікації діяння особи за цією статтею необхідно встановити порушення нею вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення.

Окрім того, винна особа має у силу нормативно-правового акта бути зобов`язаною виконувати вимоги щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення.

Крім того, зазначена правова норма є бланкетною, оскільки відсилає до інших нормативно-правових актів.

У провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог ст.56 Закону України «Про охорону земель», що виразилось у тому, що внаслідок несанкціонованого сміттєзвалища твердих побутових відходів, ним порушено вимоги щодо збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення.

Положеннями ст.56 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом.

Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Отже, у провину ОСОБА_1 не ставиться порушення конкретного положення нормативно-правового акта, що встановлює вимоги щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення, оскільки правила ст.56 Закону України «Про охорону земель» таких вимог не встановлюють.

Тобто ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил, що не встановлюють вимоги щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення, оскільки правила ст.56 Закону України «Про охорону земель» таких вимог не встановлюють.

При цьому, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.82 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити порушення особою вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення, ці вимоги мають мати нормативно-правовий характер, тобто бути загального характеру, особа повинна бути зобов`язаною їх виконувати у силу якихось нормативно-правових актів, у тому числі локальних або функціональних повноважень, саме правопорушення повинно мати зовнішнє вираження.

Окрім цього, об`єктивна сторона будь-якого правопорушення характеризується такими ознаками як: місце, час, обстановка вчинення правопорушення, що підлягають доказуванню та обов`язковому встановленню.

Однак, у оскарженій постанові взагалі не зазначено коли саме мало місце діяння, тобто не встановлено обов`язкову ознаку об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.82 КУпАП, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив та дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскарженої постанови від 19.01.2024 № 216266 та необхідність її скасування, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) - залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2024 року у справі № 388/182/24 (2-а/388/4/2024) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак