Справа № 444/2065/23
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2065/23
Провадження № 2-а/444/5/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Садова І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної митниці України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної митниці України про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою у справі про порушення митних правил №0371/40800/23 від 14 червня 2023 року громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості товарів, що переміщується через кордон України громадянами, на суму 690 484, 50 грн. Згідно протоколу про порушення митних правил №0371/40800/23 від 14 травня 2023 року, 13 травня 2023 року о 20 год 05 хв. позивач в`їхав на територію пропускного пункту «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , надавши контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору». Під час здійснення митних формальностей було виявлено не заявлений до митного контролю товар «оболонки штучні (для ковбасних виробів) з целюлозних матеріалів» в кількості 20 картонних ящиків торгової марки «Fabious» та 160 картонних ящиків торгової марки «Visko Teepak», загальною вагою 3 740 кг. В ході встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України постановою інспектора ВБНПіЗ УБК та ПМП Чернівецької митниці по даній справі призначено товарознавчу експертизу вартості товару, що був вилучений протоколом про адміністративне правопорушення №0371/40800/23. У відповідності до висновку №-0404 Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби визначено загальну вартість вилучених товарів в справі про порушення митних правил №0371/40800/23 у розмірі 2 301 615 грн. Позивач зазначену постанову вважає необґрунтованою, безпідставною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує на те, що згідно з актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, під час огляду автомобіля марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , було здійснено його фотографування (5 кадрів). Однак, як вбачається із змісту протоколу про порушення митних правил №0371/40800/23 від 14 травня 2023 року, до такого не долучено будь-яких додатків. Відсутність фото-, відео фіксації у матеріалах митної справи не дозволяє в повній мірі оцінити фактичні обставини вчиненого правопорушення, відтак не доводить вчинення позивачем порушень, що ставляться у провину. Також, вказує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вартості товарів, що були вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №0371/40800/23.Зазначає, що висновок №-0404 Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, побудований по суті на припущеннях, що виключає можливість їх застосування як належного та допустимого доказу у цій справі, окрім цього, матеріали справи не містять доказів, що експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з цим, позивач був позбавлений можливості ознайомитися із результатами дослідження, викладеними у висновку №-0404. Враховуючи вищенаведене, просить визнати протиправною та скасувати постанову Чернівецької митниці Державної митниці України у справі про порушення митних правил.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 27 червня 2023 року відкрито провадження у справі.

На позовну заяву Чернівецька митниця Державної митниці України подала відзив у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що додатки (фото) до Акту проведення огляду не було долучено до матеріалів справи про порушення митних правил №0371/40800/23, у зв`язку із чим відділом провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил витребувано зазначені фото від підрозділу митного оформлення, зазначивши, що копії фото додаються. Також вказує, що згідно з Митним кодексом та Кодексом про адміністративні правопорушення, в порядку яким регулюються спірні правовідносини, не передбачено обов`язок посадової особи митниці, у провадженні якої перебуває справа про порушення митних правил, попереджати експерта про кримінальну відповідальність, відповідно до положень Кримінального кодексу України, а також не передбачено понесення експертом кримінальної відповідальності за надання завідомо неправдивої інформації. Відтак вважає, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності, а постанову Чернівецької митниці від 14 червня 2023 року винесено з дотриманням вимог чинного законодавства.

За клопотанням представника позивача 24 липня 2024 року ухвалою суду призначено судову товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Яка дійсна вартість товару, а саме: «оболонки штучні (для ковбасних виробів) з целюлозних матеріалів» в кількості 20 картонних ящиків торгової марки «Fabios» та 160 картонних ящиків торгової марки «Visko Teepak», загальною вагою 3 790 кг, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0371/40800/23 від 14 травня 2023 року у зв`язку із чим провадження по справі було зупинено.

Ухвалою від 03 червня 2024 суд поновив провадження у справі.

02 липня 2024 року представник позивача подав до суду клопотання про проведення судового засідання без участі позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд встановив, що постановою Чернівецької митниці Державної митниці України у справі про порушення митних правил №0371/40800/23 від 14 червня 2023 року громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, що переміщується через кордон України громадянами, на суму 690 484, 50 грн.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №0371/40800/23 від 14 травня 2023 року, 13 травня 2024 року о 20 год. 05 хв на територію п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці в зону митного контролю в`їхав автомобіль марки «VOLKSWAGEN» державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який слідував з Румунії до України в приватних справах. Даний громадянин, до митного контрою надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору», чим своїми діями заявив, про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України. Під час здійснення митних формальностей, а саме огляду транспортного засобу пред`явленого громадянином ОСОБА_1 було виявлено не заявлений до митного контролю товар «оболонки штучні (для ковбасних виробів) з целюлозних матеріалів» в кількості 20 картонних ящиків торгової марки «Fabious» та 160 картонних ящиків торгової марки «Visko Teepak», загальною вагою 3 790 кг.

В ході встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України постановою інспектора ВБНПіЗ УБК та ПМП Чернівецької митниці по даній справі призначено товарознавчу експертизу вартості товару, що був вилучений протоколом про адміністративне правопорушення №0371/40800/23.

У відповідності до висновку №-0404 Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби визначено загальну вартість вилучених товарів в справі про порушення митних правил №0371/40800/23 у розмірі 2 301 615, 00 грн.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів шляхом недекларування, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України.

Вищевказані дії позивача відповідачем кваліфіковано за ч. 2 ст. 471 МК України.

Позивач вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, безпідставною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1)протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;2) поясненнями свідків;3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;4) висновком експерта;5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (ч.1 ст.495 МК України).

Частиною 2 ст. 495 МК України передбачено, що посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України під час розгляду оскаржуваної постанови суд має з`ясувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім цього, в рішенні «Надточій проти України» Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що «положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції».

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Авшар проти Туреччини» в оцінці доказів суд встановив стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 2 ст. 471 МК України, недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Відповідно до п.1 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 22 квітня 2011 року №260 «Про організацію та здійснення огляду транспортних засобів і вантажів», комплекс дій та заходів щодо недопущення випадків незаконного переміщення через державний кордон осіб з використанням обладнаних схованок та їх виявлення, а також незаконного переміщення, у тому числі з використанням схованок, через державний кордон зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених для переміщення через державний кордон, виявлення викрадених транспортних засобів здійснювати шляхом огляду транспортних засобів та вантажів.

Згідно п. 2 вказаного наказу від 22 квітня 2011 року, огляд транспортних засобів і вантажів здійснювати із застосуванням заходів контролю першої та другої лінії прикордонного контролю з дотриманням норм частини другої та четвертої статті 6 Закону України «Про прикордонний контроль» (1710-17) щодо початку та закінчення прикордонного контролю.

Контроль першої лінії включає проведення заходів перевірки в мінімально необхідному обсязі для визначення наявності законних підстав для перетинання державного кордону транспортними засобами та вантажами. Він передбачає проведення візуального огляду транспортних засобів та вантажів без втручання в їх конструктивні особливості (зовнішній огляд транспортних засобів та вантажів, огляд кабін, купе, кают, салонів, цілісності упаковок, наявність пломб, спостереження за поведінкою пасажирів та обслуговуючого персоналу).

В той же час, при проходженні митного контролю інспектором митниці повинно бути вчинено комплекс дій, в тому числі фотографування порожнього транспортного засобу.

Процедуру здійснення фото-, відеофіксації митних та інших формальностей, які проводяться контролюючими органами щодо товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України визначено Порядком здійснення фото-, відео фіксації митних та інших формальностей, які проводяться контролюючими органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року №370 (далі Порядок №370).

Об`єктом фото-, відеофіксації є, зокрема, будь-які товари, транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України (п. 3).

Засоби фото-, відеофіксації застосовуються посадовою особою органу доходів і зборів у разі, коли за результатами застосування системи управління ризиками необхідне здійснення фото-, відеофіксації під час проведення митних формальностей, а також у разі необхідності зафіксувати проведення митних формальностей на будь-якому етапі митного контролю (п. 5).

На фотознімках, у відеозаписах повинен чітко відображатися знятий об`єкт або його частина (в разі фотографування, відеозйомки лише частини об`єкта) (п. 10).

Фотознімки, відеозаписи повинні візуально відображати дату та час проведення зйомки (крім випадків, коли наявні засоби фото-, відеофіксації не мають таких функцій, про що обов`язково зазначається в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (далі - акт про проведення огляду) та його електронній копії) (п. 11).

Відповідно до п. 13 цього Порядку фото-, відеозйомка товарів, транспортних засобів під час проведення огляду (переогляду) здійснюється шляхом фіксації: типу транспортного засобу, його номера, а в разі переміщення транспортного засобу як товару - фіксації номерів окремих вузлів транспортного засобу (VIN-коду, номера двигуна тощо); загального плану (зовнішнього вигляду) закритого вантажного відсіку транспортного засобу (контейнера), його номера і цілісності накладеного митного забезпечення та/або інших засобів ідентифікації; загального плану відкритого вантажного (багажного) відсіку нерозвантаженого транспортного засобу, яка дає можливість оцінити ступінь (повноту) його завантаженості, характеристики вантажних місць та упаковки товарів; вивантаженої частини товарів, яка здійснюється у такий спосіб, щоб забезпечити можливість оцінити кількість та/або обсяг фактично вивантажених та невивантажених товарів; невивантаженої частини товарів (у разі часткового вивантаження товарів) або порожнього відсіку (у разі повного вивантаження товарів) транспортного засобу із забезпеченням наявності на фотознімках та/або відеозаписі, реєстраційного номера транспортного засобу; відкритих (розібраних) вантажних місць та їх вмісту.

Єдиний підхід до здійснення митними органами (їх структурними підрозділами) аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю встановлено Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 липня 2015 року №684 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 січня 2021 року №32) (далі Порядок №684).

Згідно з пп. 3 п. 1 розділу XII цього Порядку посадові особи митних органів (їх структурних підрозділів) під час застосування СУР зобов`язані, зокрема, забезпечувати повне та якісне виконання митних формальностей, визначених за результатами застосування СУР (системи управління ризиками).

Суд вважає, що митний орган може отримувати інформацію від митних органів іноземних держав та виявляти такі правопорушення і притягувати винних до відповідальності, однак, для притягнення таких осіб до відповідальності повинні бути здобуті належні та достатні докази того, що таке порушення мало місце поза розумним сумнівом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України, оскільки останній дійсно переміщував через державний кордон товари які підлягають декларуванню та не задекларував такі.

Що стосується накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , то слід зазначити наступне.

У відповідності до постанови у справі про порушення митних правил №0371/40800/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 30% вартості товарів, що переміщується через кордон України громадянами, а саме 690 484,50 грн.

В основу визначення вартості вилученого товару, митним органом взято до уваги висновок №-0404 Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, у відповідності до якої вартість вилученого у ОСОБА_1 товару складає 2 301 615 грн.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби №-0404 від 08 червня 2023 року не може бути взятий судом до уваги, як єдиний та беззаперечний доказ визначення ціни виявлених товарів, оскільки експерт, який його виготовив належить до елементів органу Держмитслужби, якою накладено штраф на позивача, а крім цього, встановлено, що матеріали справи не місять доказів, що експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Підстави не довіряти експертному висновку відсутні у випадку, коли дослідження було проведено кваліфікованим фахівцем, попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. До таких висновків дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах від 11 лютого 2021 року у справі № 826/13842/17 та від 19 липня 2022 року у справі № 810/1722/17. Оскільки до позовної заяви позивач додав висновок товарознавчої експертизи від 08 червня 2023 року в якому не зазначено, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку то такий висновок не може бути доказом в розумінні ст. 72 КАС України.

У зв`язку із наведеним, при накладенні на ОСОБА_1 стягнення слід керуватися саме висновком судового експерта №23/1/451 від 05 квітня 2024 року.

Відповідно до висновку експерта за результатами судово-товарознавчої експертизи №23/1/451 від 05 квітня 2024 року ринкова вартість об`єктів дослідження (для ковбасних виробів) з целюлозних матеріалів в кількості 20 картонних ящиків торгової марки «Fabios» та 160 картонних ящиків торгової марки «Visko Teepak», загальною вагою 3 790 кг, вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0371/40800/23 від 14 травня 2023 року без нарахування митних платежів та зборів станом на 14 травня 2023 року може складати 16 067, 45 EUR без ПДВ, що у гривнях відповідно до курсу НБУ станом на час перетину громадянином ОСОБА_1 митного кордону України (14 травня 2023 року) становить 642 236, 66 грн без ПДВ.

З врахуванням висновку судової експертизи, відповідно до якої вартість товарів визначена у сумі 642 236, 66 грн, на підставі ч. 2 ст. 471 МК України, яка передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів, на позивача слід накласти стягнення в розмірі 192 670, 988 грн (30% від 642 236, 66 грн).

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У постанові від 31 січня 2018 року в справі №660/575/16-а та від 12 травня 2020 року в справі №490/236/16-а Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого суд, розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, наділений повноваженнями, зокрема, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, з метою дотримання принципу верховенства права, суд вважає за необхідне змінити захід стягнення, що застосований до позивача, в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення та визначити захід стягнення у вигляді штрафу, розміром 192 670, 988 грн.

Керуючись ст.ст.192, 460, 458, 481 МК України, ст. ст. 2, 6, 73, 77, 90, 139, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову № 0371/40800/23 від 14 червня 2023 року, винесену в.о. заступником начальника Чернівецької митниці Македон П.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 471 МК України скасувати в частині накладеного стягнення.

Змінити захід стягнення, визначений постановою Чернівецької митниці державної митниці України від 14 червня 2023 року у справі про порушення митних правил №0371/40800/23: із штрафу в розмірі 30 відсотків товарів, що становить 690 484, 50 грн. на штраф в розмірі 30 відсотків вартості товарів, що становить 192 670, 988 грн.

В решті постанову в справі про порушення митних правил №0371/40800/23 від 14 червня 2023 року залишити без змін.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295КАС України).

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Є. Мікула