Справа № 420/35922/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Департаменту патрульної поліції (, місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, адреса для листування: 65114, м. Одеса, вул. Ак.Корольова, 5) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування вартості майна в розмірі 10334,98 грн,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 21 грудня 2023 року через канцелярію суду надійшла позовна заява Департаменту патрульної поліції (, місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, адреса для листування: 65114, м. Одеса, вул. Ак.Корольова, 5) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в якій позивач просив:

Зобов`язати ОСОБА_2 , повернути Департаменту патрульної поліції принтер №10 MPT II серійний номер 133317, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати його визначену вартість, що становить 5 282,00 (п`ять тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 00 копійок;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Департаменту патрульної поліції матеріальні збитки завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача у зв`язку із пошкодженням планшетного пристрою №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер R52G61NFLTZ в розмірі 5 052,89 (п`ять тисяч п`ятдесят дві) гривні 89 копійок.

Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року після усунення недоліків у позові прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України за цією позовною заявою.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що наказом Департаменту патрульної поліції від 18 вересня 2019 року №738 о/с капрала поліції ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області.

Представник позивача зазначив, що 30 липня 2020 року відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю службового транспорту поліції, автомобіля «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

За результатами проведення досудового розслідування, 18 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 , яка керувала службовим транспортним засобом «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_2 складено та направлено до суду обвинувальний акт, згідно з якого ОСОБА_1 обвинувачувалась у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

07 серпня 2023 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси по справі №522/25474/21 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

У свою чергу представник позивача зазначає, що для виконання службових обов`язків екіпаж патрульної поліції, до складу якого входила ОСОБА_1 , був забезпечений, окрім іншого, планшетним пристроєм №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер R52G61NFLTZ та принтером №10 MPT II серійний номер 133317, що підтверджується копією журналу обліку видачі, повернення технічних засобів.

Таким чином, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, окрім іншого, було пошкоджено службове майно, а саме: планшетний пристрій №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер R52G61NFTTZ, а також втрачено принтер №10 MPT II серійний номер 133317.

Відтак, на думку представника позивача, відносно ОСОБА_1 зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення нею кримінального правопорушення, що в свою чергу, дає підстави для звернення позивача з позовною заявою про повернення набутого майна та відшкодування завданих матеріальних збитків, а саме: згідно з довідки про вартісну оцінку завданої шкоди №217 від 20 листопада 2023 року вбачається, що вартість втраченого та пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_1 службового майна становить: Планшетний пристрій №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер R52G61NFLTZ - 5 052,89 (п`ять тисяч п`ятдесят дві) гривні 89 копійок; Принтер №10 MPT II серійний номер 133317 - 5 282,00 (п`ять тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 00 копійок.

Таким чином, представник позивача вважає, що встановлено причинно - наслідковий зв`язок між діями особи (громадянки ОСОБА_1 ) та наслідками за результатами таких дій - завдання матеріальних збитків.

До суду 19 березня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що в ухвалі від 07.08.2023 року по справі № 522/25474/22 Приморський районний суд м. Одеси, звільняючи ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, вину останньої у вчиненні кримінального правопорушення, не встановлював, в мотивувальної частини ухвали немає жодних висновків про правові наслідки дій ОСОБА_1 або її бездіяльності, відтак, така ухвала суду не є доказом того, що 30.07.2020 року мало місце ДТП, за вчинення якої передбачено кримінальну відповідальність та Відповідачка винна у вчиненні такого правопорушення.

На думку представника відповідача, виключно обвинувальним вироком суду можуть бути підтверджені обставини вини особи у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та як внаслідок встановлено пошкодження пристроїв в результаті дорожньо-транспортної пригоди та заподіяння власникам таких пристроїв матеріальної шкоди внаслідок їх пошкодження, однак обвинувального вироку відносно Відповідачки винесено не було.

Також представник відповідача не погоджується з тим, що слід покласти на Відповідачку матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої шкоди, з підстав того, що Відповідачка отримала під звіт планшет та принтер, оскільки таких доказів з боку позивача суду не надано.

Представник відповідача звертає увагу, що підставою покладення на поліцейських відповідальності за шкоду регламентовано Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року № 160-ІХ (далі Закон № 160-ІХ), сукупний аналіз положень якого доводить, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця (у даному випадку - поліцейського) у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди. Але такі докази не надано.

При цьому, представник відповідача звертає увагу, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди, та особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність (частина перша статті 5 Закону № 160-ІХ).

Також представник відповідача посилається на те, що повинно бути проведено розслідування за фактом завдання шкоди, особа має бути притягнута до матеріальної відповідальності на підставі наказу, та відшкодування шкоди, визначеної частиною другою статті 6 цього Закону, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу в разі відмови особи від її добровільного відшкодування (частина четверта статті 10 Закону № 160-ІХ).

Представник відповідача зазначив, що на сьогоднішній день, Відповідачка ОСОБА_1 не звільнена зі служби та проходить службу в поліції, відтак, Позивачем було порушено процедуру відшкодування з неї завданої йому шкоди, та в дійсності, у Відповідачки зазначених пристроїв немає, оскільки після ДТП, Відповідачка знепритомніла, була госпіталізована до лікарні, а транспортний засіб разом зі всіма пристроями, що в ньому знаходилися був арештований та постановлений на штрафний майданчик, та доступу до нього Відповідачка не мала.

Також представник відповідача вважає, що до спірних правовідносин щодо повернення принтеру положення ст.ст. 1212,1213 ЦК України не застосовуються.

З наведених підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

У свою чергу представник позивача надав відповідь на відзив (вхід. № 14872/24 від 16.04.2024), відповідно до якої наполягав на задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до витягу з наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 12.11.2018 року № 1074 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 прийнято на службу в поліції за конкурсом та призначено з 12 листопада 2018 року по управлінню патрульної поліції в Одеській області поліцейським роти № 3 батальйону № 1, присвоївши спеціальне звання рядового поліції.

Згідно з витягом з наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 27.03.2019 року № 225 о/с «По особовому складу» призначено по управлінню патрульної поліції в Одеській області по батальйону № 1 рядового поліції ОСОБА_1 поліцейським взводу № 2 роти № 3, звільнивши з посади поліцейського роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Одеській області.

Відповідно до витягу з наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 18.09.2019 року № 738 о/с «По особовому складу» призначено по управлінню патрульної поліції в Одеській області по батальйону № 1 капрала поліції ОСОБА_1 поліцейським взводу № 2 роти № 3, звільнивши з посади поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Одеській області.

Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року по справі № 522/25474/21 в порядку ст. 284 КПК України клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_1 адвоката Лужанова С.В. про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000787 від 30.07.2020 задоволено.

ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами службового розслідування, проведеного за фактом надходження ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року по справі № 522/25474/21 щодо звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України складено та затверджено начальником управління патрульної поліції в Одеській області висновок від 30 жовтня 2023 року.

У цьому висновку за результатами службового розслідування зазначено, що 30 липня 2020 року о 05 год. 48 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи службовим транспортним засобом «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух по проїзній частині проспекту Шевченка в місті Одесі, збоку вулиці Армійської у напрямку вулиці Семінарської, при проїзді перехрестя проспекту Шевченка та проспекту Гагаріна, грубо порушила вимоги п. 2.3.6), п. 3.1 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 , керуючи технічно справним службовим автомобілем марки «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснюючи рух по проїзній частині проспекту Шевченка в місті Одесі, на якій організований двосторонній дворядний рух, збоку вулиці Армійської в напрямку вулиці Семінарської, зі швидкістю близько 100 км/год, та наближаючись до перехрестя з обмеженою оглядовістю - проспекту Шевченка з проспектом Гагаріна з подальшим наміром його проїзду по смузі зустрічного для неї напрямку руху на червоний сигнал світлофора, незважаючи на наявність включеного проблискового маячка та спеціального звукового сигналу, вкрай уважною не була, за дорожньою обстановкою та її зміною не слідкувала, не обрала швидкісного режиму руху свого автомобіля, який би дозволив переглянути пересічну проїзну частину на достатній відстані, не переконалася, що інші учасники дорожнього руху бачать автомобіль зі спецсигналами та виконують дії по наданню йому переваги в русі, в результаті чого, при проїзді зазначеного перехрестя скоїла зіткнення з автомобілем «RENAULT TRAFIC» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який здійснював рух у крайній правій смузі проїзної частини проспекту Гагаріна, збоку вулиці Сегедської у напрямку Французького бульвару на зелений для нього сигнал світлофора.

За вищезазначеним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження) та розпочато досудове розслідування, за результатами якого було прийнято рішення вирішити питання щодо притягнення сержанта поліції ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності після прийняття рішення компетентними органами.

Таким чином, враховуючи ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року по справі № 522/25474/21, в ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 30.07.2020 року, керуючи службовим транспортним засобом порушила Правила дорожнього руху, що призвело до ДТП.

Внаслідок ДТП Кукушка Є отримала тілесні ушкодження.

Окрім цього, внаслідок ДТП було пошкоджено службове майно: службовий автомобіль «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_2 , планшетний пристрій №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер НОМЕР_4 , термінал № 57, серійний номер НОМЕР_5 та втрачено принтер №10 MPT II серійний номер 133317.

За результатами викладеного, у п. 3 висновку зазначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п 1 та 2 ч. 1 ст. 18 та ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію», пп. 1,2,10 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, підлягає до дисциплінарної відповідальності інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 , однак відповідно до ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту, притягнути останню до дисциплінарної відповідальності не є можливим.

Відповідно до п. 7 вказаного висновку доручено передати його копію до відділу правового забезпечення УПП в Одеській області ДПП для проведення претензійно-позовної роботи за фактом пошкодження службового майна: службового автомобіля «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_2 , планшетного пристрію №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер НОМЕР_4 , терміналу № 57, серійний номер НОМЕР_5 та втрати принтеру №10 MPT II серійний номер 133317.

Судом досліджено копію витягу з журналу обліку видачі, повернення технічних засобів, а також довідка про вартісну оцінку завданої шкоди № 217 від 20 листопада 2023 року.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі, - Закон № 580-VIII).

Згідно з частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону № 580-VIII).

Згідно з частини першої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (частина перша статті 60 Закону № 580-VIII).

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про національну поліцію», зокрема, зобов`язує поліцейського берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

03.10.2019 Верховною Радою України прийнято Закон України № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон № 160-IX), яким визначені підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 160-ІХ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони (далі - особи).

У Законі України «Про Національну поліцію» відсутня норма щодо матеріальної відповідальності поліцейських, відшкодування матеріальної шкоди заподіяної поліцейським при виконанні ним службових обов`язків, а тому слід дійти висновку, що до спірних правовідносин мають бути застосовані положення інших нормативно-правових актів, у цьому випадку положення Закону № 160-ІХ.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Частиною другою статті 3 Закону № 160-ІХ передбачено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Отже, до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця (у даному випадку - поліцейського) у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.

Особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди (стаття 4 Закону № 160-ІХ).

Особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність (частина перша статті 5 Закону № 160-ІХ).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Згідно з частини першої статті 8 Закону № 160-ІХ посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб (частина друга статті 8 Закону № 160-ІХ).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць (частина третя статті 8 Закону № 160-ІХ).

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом (частина четверта статті 8 Закону № 160-ІХ).

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 160-ІХ відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (частина друга статті 10 Закону № 160-ІХ).

Відшкодування шкоди, визначеної частиною другою статті 6 цього Закону, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу в разі відмови особи від її добровільного відшкодування (частина четверта статті 10 Закону № 160-ІХ).

У разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку (частина перша статті 12 Закону № 160-ІХ).

Повертаючись до обставин у цій справі, суд зазначає, що позивач просить зобов`язати ОСОБА_2 , повернути Департаменту патрульної поліції принтер №10 MPT II серійний номер 133317, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати його визначену вартість, що становить 5 282,00 грн, та стягнути з ОСОБА_2 на користь Департаменту патрульної поліції матеріальні збитки завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача у зв`язку із пошкодженням планшетного пристрою №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер R52G61NFLTZ в розмірі 5 052,89 грн.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на висновок від 30 жовтня 2023 року про результатами службового розслідування, проведеного за фактом надходження ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року по справі № 522/25474/21 щодо звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та на довідку про вартісну оцінку завданої шкоди № 217 від 20.11.2023, складену уповноваженими особами управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції та відділу інформаційних систем та технічної підтримки управління інформаційної підтримки та зв`язку Департаменту патрульної поліції.

Але суд звертає увагу на той факт, що Департаментом патрульної поліції не було дотримано вимоги статті 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» в частині проведення службового розслідування та притягнення відповідача до матеріальної відповідальності на підставі наказу начальника Департаменту патрульної поліції.

Саме службовим розслідуванням з питання про притягнення до матеріальної відповідальності повинна встановлюватись сукупність обов`язкових умов для притягнення поліцейського до матеріальної відповідальності, які визначені частиною 2 статті 3 Закону № 160-ІХ, і службове розслідування має бути реалізовано шляхом прийняття відповідного наказу про притягнення поліцейського до матеріальної відповідальності.

Надалі, лише у разі відмови у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, позивач має право на стягнення шкоди у судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Саме ч. 1 ст. 12 Закону № 160-IX передбачено право відповідача на відшкодування завданої шкоди в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Разом з цим суду такі докази не надані.

Також слід зауважити, що Розділ ІІ Закону №160-ХІ визначає наступні види матеріальної відповідальності: 1) обмежена; 2) повна; 3) підвищена (статті 5 та 6 Закону №160-ІХ).

Фактично позивач просить застосувати до відповідача повну матеріальну відповідальність, однак не наводить підстав для цього, визначених статтею 6 Закону № 160-ІХ, як і не доводить неможливості застосування обмеженої матеріальної відповідальності.

У том числі, відповідачем не надано письмового зобов`язання позивача про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності технічних засобів, переданих їй для виконання посадових обов`язків.

Також безпідставні доводи позивача про те, що протиправна поведінка відповідача, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою позивачу, а також вина відповідача в завдані шкоди підтверджується ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року по справі № 522/25474/21, оскільки зазначеною ухвалою відповідача звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із застосуванням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, та суд погоджується з доводами представника відповідача, що в цій ухвалі відсутні встановлені обставини щодо вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті Кодексу докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За таких встановлених судом обставин суд доходить висновку, що ці позовні вимоги є безпідставними, не доведеними, а тому не належать задоволенню.

З огляду на те, що відсутні докази понесення відповідачем будь-яких судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог за позовною заявою Департаменту патрульної поліції (, місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, адреса для листування: 65114, м. Одеса, вул. Ак.Корольова, 5) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування вартості майна в розмірі 10334,98 грн,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.