Справа № 160/21819/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2024 року м. Дніпросправа № 160/21819/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року (головуючий суддя О.В. Царікова)

у справі №160/21819/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про про визнання протиправними дій та зобов`язання провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу згідно довідки №4817 від 03.07.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 12.07.2023 із розрахунку основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення відповідно до довідки №4817 від 03.07.2023 та виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію без обмеження максимальним розміром з 12.07.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №4817 від 03.07.2023, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, проте, відповідачем відмовлено у такому перерахунку за відсутності правових підстав.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду 06 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії згідно довідки №4817 від 03.07.2023, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.02.2023 відповідно до довідки №4817 від 03.07.2023, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що оскільки довідка від 03.07.2023 №4817 про розмір грошового забезпечення станом на 2023 рік, що враховується для перерахунку пенсії, видана Військовою частиною НОМЕР_1 - уповноваженим на те органом, у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виник обов`язок проведення перерахунку пенсії позивачу.

Разом з тим, суд визнав такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині перерахунку та виплати пенсії позивача саме у розмірі 80% грошового забезпечення, зазначивши, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності підстав для перерахунку та виплати пенсії позивача саме у розмірі 80% грошового забезпечення. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, суд виходив з того, що такі позовні вимоги є передчасними, оскільки право позивача щодо отримання пенсійних виплат у належному розмірі може бути порушеним лише після виконання пенсійним органом означеного рішення суду та лише за умови виплати пенсійним органом відповідних сум у неналежному розмірі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на невідповідність висновків суду, викладених в рішенні, обставинам справи, просить частково скасувати рішення суду і ухвалити нове у відповідній частині, зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.02.2023 із розрахунку основного розміру пенсії 80% грошового забезпечення відповідно до довідки №4817 від 03.07.2023, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач зазначає, що пенсія позивачу призначена відповідно до ст.21 Закону України №2262-ХІІ як інваліду війни II групи - 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку), що підтверджено документами про ІІ групу інвалідності, посвідченням учасника бойових дій.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем в частині незадоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в цій же частині.

Питання законності та обґрунтованості рішення суду в частині задоволених позовних вимог не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції в межах цього апеляційного провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України складено довідку від 03.07.2023 №4817 про розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, станом на 2023 рік, відповідно до якої грошове забезпечення становило 24382,35 грн, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення.

12.07.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії на підставі означеної довідки про розмір грошового забезпечення.

Листом від 10.08.2023 №37953-29651/П-01/8-0400/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії на підставі наданої довідки.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Вирішуючи спір між сторонами у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що ключовим питанням у справі є право позивача на перерахунок пенсії з урахуванням розміру складових грошового забезпечення, які включені в оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

Отже, суд першої інстанції правильно визначив суть спірних правовідносин, яка полягає у відмові відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача згідно означеної вище довідки №4817 від 03.07.2023, та зробив висновок, що саме право позивача на перерахунок пенсії порушене відповідачем і підлягає поновленню в судовому порядку в межах цієї справи.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС)).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 щодо «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що "поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Праву на позов повинно відповідати певне конкретне порушене право чи охоронюваний законом інтерес.

Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 01.04.2020 у справі №821/1438/17.

В даному випадку, приймаючи до уваги, що спір у справі виник з приводу відмови у перерахунку пенсії позивача, матеріали справи не містять відомостей, що відповідач обмежив розмір пенсії позивача максимальним розміром та/або здійснив розрахунок пенсії з урахуванням зменшеного її відсоткового розміру.

Відтак, спір, зокрема, щодо зменшення відсоткового розміру пенсії (80% грошового забезпечення) на час звернення позивача до суду був відсутній. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині, суд першої інстанції правильно виходив з відсутності доказів того, що позивач на час звернення до суду отримував пенсію із зменшенням законодавчо встановленого відсоткового розміру відповідних сум грошового забезпечення (ст.21 Закону № 2262-ХІІ).

Приймаючи до уваги, що у спірних правовідносинах право позивача на отримання пенсії у відповідних відсотках від грошового забезпечення порушено не було, таке право не може бути захищене, оскільки судовому захисту підлягають виключно порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову у цій частині.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято правильне рішення в його оскаржуваній частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 160/21819/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко