Справа № 160/8790/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 липня 2024 рокуСправа №160/8790/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сліпець Н.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 10.04.2023 по 12.04.2023; з 13.04.2023 по 05.05.2023; з 05.05.2023 по 31.05.2024; з 01.06.2023-30.06.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та відпустках за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 10.04.2023 по 12.04.2023; з 13.04.2023 по 05.05.2023; з 05.05.2023 по 31.05.2024; з 01.06.2023 по 30.06.2023.

09.04.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання клопотання про поновлення строку.

12.04.2024 року представник позивача надав до суду заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 13.05.2024, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

29.04.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що на виконання вимог пунктів 10, 11 розділу XXXIV Порядку № 260, на підставі Довідки про обставини травми від 20.04.2023 № 320/лт військової частини НОМЕР_2 , наказами командира військової частини НОМЕР_1 №118 від 05.07.2023 та №192 від 16.09.2023 про виплату додаткової винагороди позивачу було нараховано та фактично виплачено додаткову винагороду в розмірі 100000 (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охоронну зв`язку з отриманим пораненням) за спірні періоди: з 13.04.2023 по 05.05.2023 з 05.05.2023 по 31.05.2023 в сумі 159999,99 грн. та з 10.04.2023 по 12.04.2023 в сумі 9677 грн. відповідно. Вказані обставини підтверджуються: наказами командира військової частини НОМЕР_1 №118 від 05.07.2023 та №192 від 16.09.2023 з додатком № 4 (копії додаються); довідкою від 23.04.2024 № 1059 (оригінал додається); довідкою від 22.04.2024 № 1026 ( оригінал додається); довідкою від 07.12.2023 № 5782. Тому вважає, що твердження позивача щодо невиплати військовою частиною НОМЕР_1 додаткової винагороди за спірні періоди: з 13.04.2023 по 05.05.2023 з 05.05.2023 по 31.05.2023 в сумі 159999,99 гри. та з 10.04.2023 по 12.04.2023 в сумі 9677 грн не відповідають дійсності та є безпідставними. По закінченню стаціонарного лікування (31.05.2023) позивачем було надано до військової частини НОМЕР_1 Довідку військово-лікарської комісії від 31.05.2023 № 862 КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР м. Кривого Рогу (копія довідки додається), відповідно до якої позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів з подальшим скеруванням на штатну ВЛК для визначення придатності до військової служби. При цьому висновок (довідка) ВЛК від 31.05.2023 № 862 не містила медичного висновки про ступінь важкості поранення отриманого ним поранення, що унеможливлює прийняття рішення командиром військової частини щодо виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки. При цьому позивачу було рекомендовано звернутися до Військово-лікарської комісії КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР м. Кривого Рогу для внесення змін до довідки ВЛК від 31.05.2023 № 862 в частині зазначення (визначення) ступеню важкості отриманого поранення для подальшого прийняття рішення щодо нарахування додаткової винагороди за час відпустки за станом здоров`я. Але станом на теперішній час зміненої довідки до військової частини не надходило.

Також, разом із відзивом відповідачем було надано докази на підтвердження нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з червня по липень 2023 року, а саме довідку про суми грошового забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено недостатність повідомлених відповідачем обставин та наданих доказів, у зв`язку з чим суд доходить висновку, про необхідність витребування додаткових доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даної адміністративної справи є невиплата Військовою частиною НОМЕР_1 додаткової винагороди під час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 10.04.2023 по 12.04.2023; з 13.04.2023 по 05.05.2023; з 05.05.2023 по 31.05.2024.

Проте, відповідачем не надано доказів на підтвердження виплати додаткової винагороди під час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 10.04.2023 по 12.04.2023; з 13.04.2023 по 05.05.2023; з 05.05.2023 по 31.05.2024.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ч. 3 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, з метою всебічного та повного з`ясування обставин у даній справі, суд доходить висновку про необхідність витребування вищевказаних доказів у справі.

Керуючись статтями 12, 47, 49, 173, 180, 248, 256, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Витребувати у Військової частини НОМЕР_1 :

- інформацію про виплату додаткової винагороди під час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення за періоди: з 10.04.2023 по 12.04.2023; з 13.04.2023 по 05.05.2023; з 05.05.2023 по 31.05.2024.

Витребувані документи надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у строк протягом 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали, у тому числі на електронну адресу суду: .

Роз`яснити сторонам, що згідно з вимогами ч. 8 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 149 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадках невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу або повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, суд може постановити ухвалу про стягнення штрафу в дохід Державного бюджету України з відповідної особи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Н.Є. Сліпець