Справа № 727/7013/24
Суддя: Терещенко О. Є.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/7013/24
Провадження № 2-а/727/54/24
УХВАЛА

про залишення адміністративного позову без руху

08 липня 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Терещенко О.Є., ознайомив-шись з адміністративним позовом ОСОБА_1 , -

встановив:

05.07.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного су-ду м. Чернівці з адміністративним позовом, у якому просив:

- спростувати накладений на нього штраф у розмірі 3400,00 грн.;

- звільнити з посади старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 за кримінальне свавілля;

- відшкодувати позивачу моральну шкоду за суспільну діяльність та бездіяльність (кримінальні злочини) вказаного наряду поліції проти нього та закону України.

Згідно п.п. ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поваж-ними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позов-ної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху, оскільки позов поданий із пору-шенням вимог встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до п.2. ч.5 ст.160 КАС України в адміністративному позові зазнача-ється повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юри-дичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий ін-декс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підпри-ємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електрон-ної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Суд зазначає, що позовна заява не містить переліку відповідачів та інформацію щодо місцезнаходження, місця проживання чи перебування відповідачів, їх поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі під-приємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пош-ти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, чим порушено п.2 ч.5 ст. 160 КАС України.

Крім того, у позовній заяві не вказано поштовий індекс адреси реєстрації пози-вача, його реєстраційний номер облікової картки платника за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Відповідно пунктів 4, 5 та 9 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазнача-ються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимо-ги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кож-ного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначен-ня доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскар-жуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шко-ди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У поданій позовній заяві позивач просить суд, зокрема: спростувати накладений на нього штраф; притягнути до відповідальності та звільнити з посади працівника поліції; відшкодувати матеріальну шкоду.

Разом з цим, суд вважає необхідним наголосити, що такий спосіб захисту як звіль-нення особи із займаної посади ч.1 ст. 5 КАС України - не передбачений.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (пред-мет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захи-сту в обраний ним спосіб.

Так, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесу-альним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Тобто, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціато-ром судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сто-рони спору. Аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 826/16958/17.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхід-ним зазначити наступне.

Згідно з ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, при-людне вибачення тощо), то така вимога є немайновою, а тому позовна вимога про від-шкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшко-дування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Таким чином, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у гро-шовому вимірі та складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судо-вий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Виходячи з того, що на даний час не встановлено вчинення відповідачем незакон-них дій або бездіяльності по відношенню до позивача, такі дії та прийняті рішення ос-каржуються у даній справі одночасно із вимогою про стягнення моральної шкоди, суд дійшов висновку, що позивач в межах даної справи не входить до переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору, враховуючи також предмет спору, а отже при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення шкоди (упущеної вигоди) по-зивачу необхідно сплачувати судовий збір.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08.11.2019 у справі №400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28.11. 2018 у справі №761/11472/15-ц (61-2367св18), в ухвалі від 09.09.2020 у справі №202/507 /20 (2-а/202/31/2020), в ухвалах від 16.03.2020 у справі №9901/64/20, від 15.01.2020 у справі №826/12286/15, від 30.07.2020 у справі №9901/194/20.

Згідно з вказаною вище ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкоду-вання моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обста-вин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний Суд у численних рішеннях виклав правовий висновок про необхідність надання позивачами обґрунтованого розрахунку шкоди, заявленої до відшкодування (у тому числі моральної), та залишення позовних заяв без руху у випадку невиконання позивачами такого обов`язку.

Зокрема, такий висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 28.10.2021 у справі №140/10792/21, від 18.10.2021 у справі №420/15949/21, від 19.11.2020 у справі №9901/360/20 (правомірність якого підтверджено постановою Великої Палати Верхов-ного Суду від 12.05.2021), від 11.11.2020 у справі №9901/352/20, від 03.11.2020 у справі №9901/345/20, від 27.10.2020 у справі №9901/189/20, від 26.10.2020 у справі №9901/ 313/20.

У пунктах 28, 29 постанови від 03.03.2021 у справі №640/6853/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 95277958) Верховний Суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що ненадання позивачем обґрунтованого розрахунку заявленої до відшкодування моральної шкоди свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам ст.160 КАС України (зокрема, п.3 ч.5 цієї статті), що є під-ставою для залишення позовної заяви без руху, а не усунення відповідного недоліку тягне за собою правовий наслідок у вигляді повернення позовної заяви позивачу.

Правовий висновок аналогічного змісту викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2021 у справі №9901/360/20.

Заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач не визначив вид та розмір моральної шкоди, яку просить стягнути на його користь, з кого дана моральна шкода підлягає стягненню, а також не навів жодних обґрунтувань до вказаної позовної вимоги, що не відповідає п.3 ч.5 ст.160 КАС України.

Наведене свідчить про недотримання позивачем вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, у зв`язку з чим позивачу в порядку усунення недоліків позовної заяви необхід-но уточнити позовні вимоги шляхом викладення позовної заяви в новій редакції.

Суд також звертає увагу, що позивачем не зазначено, що стало причиною та які були підстави для повідомлення про правопорушення та виклику представників право-охоронних органів. У тексті позову відсутнє обґрунтування та доводи позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови, не наведено жодної норми законодавства, на підставі якої позивач вважає вчинені відповідачем дії/бездіяльність протиправними.

Згідно п.п. 8, 11 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого по-зову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, у порушення вказаних норм КАС України у поданій позовній заяві не за-значено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або елек-тронних доказів, копії яких додано до заяви, а також відсутнє власне письмове під-твердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд також вважає необхідним зазначити, що позивачем не було сплачено судовий збір в передбаченому законодавством порядку за позовну вимогу немайнового харак-теру в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №543/775/17 від 18 березня 2020 року, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністра-тивного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина 5 ст.242 КАС передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викла-дені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму. При цьому, за по-дання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визна-чення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог май-нового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01.01.2015 року, за-значено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкоду-вання моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. За позовну ви-могу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, вста-новленому Законом.

Таким чином, після уточнення способу відшкодування моральної шкоди, позивачу необхідно буде сплатити судовий збір за окрему позовну вимогу майнового чи немай-нового характеру у відповідності до вимог підпункту 1 п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Окремо суд вважає необхідним зауважити, що згідно ч.1 ст.161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя встановивши, що позовну заяву по-дано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може пере-вищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави не-сплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та роз`яснює, що для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати до су-ду уточнену позовну заяву, оформлену відповідно до вимог ст. 160 КАС України, у якій вказати, зокрема:

- відомості щодо сторін справи, передбачені п.2 ч.5 ст.160 КАС України;

- відомості про наявність або відсутність у позивача електронного кабінету;

- про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- належним чином сформовані позовні вимоги та визначитись з колом відпові-дачів;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого по-зову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- долучити копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кіль-кості учасників справи.

Також, позивачу необхідно долучити до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору, в залежності від характеру та обсягу позовних вимог.

Відповідно до ст.169 ч.1 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву по-дано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без руху, про що повідомити позивача.

Надати йому строк для виправлення вказаних в мотивувальній частині ухвали не-доліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Є.Терещенко