Справа № 463/6463/24
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/6463/24
Провадження №2-а/463/73/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 липня 2024 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Білоус Ю. Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул.Перфецького, 19, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2531385 від 03.07.2024 року, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом немайнового характеру про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2531385 від 03.07.2024 року.

Оглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що таку слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У постанові від 18.03.2020 року (провадження № 11-1287апп18) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 13.12.2016 року (провадження № 21-1410а16) про те, що у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права вказала, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.03.2020 року, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, позивач звернувся до суду з вимогою немайнового характеру: вимогою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2531385 від 03.07.2024 року, однак судовий збір за таку не сплатив. Підстав для звільнення від сплати судового збору за заявлену вимогу не зазначив. Однак, в тексті позовної заяви міститься покликання на ст. 288 КУпАП, а також до матеріалів позовної заяви додано копію посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 04 березня 2024 року.

Поряд з цим, суддя вважає за необхідне зазначити про те, що положення ст. 288 КУпАП у відповідності до позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 18.03.2020 року (провадження № 11-1287апп18), застосуванню в даній категорії спорів не підлягають.

Крім того, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в ухвалі від 06 травня 2020 року при розгляді справи №9901/70/20, пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VIзвільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає, що в даному випадку позивач не підпадає під пільгову категорію позивачів, передбачену п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», які звільнені від сплати судового збору за заявлену в даній справі вимогу, оскільки така не пов`язана та не випливає із його статусу учасника бойових дій, а стосується реалізації прав та обов`язків, як учасника (водія) дорожнього руху.

У зв`язку з чим позивачеві слід сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн. за вимогу про скасування постанови серії ЕНА №2531385 від 03.07.2024 року в справі про адміністративне правопорушення на рахунок Личаківського районного суду м. Львова з подальшим представленням суду оригіналу платіжного документу про сплату судового збору.

Частиною 5 статті 160 КАС України закріплено вичерпний перелік вимог щодо змісту позовної заяви, з якою позивач звертається до суду.

Так, положеннями пункту 2 ч.5 ст.160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В контексті положень пункту 2 ч.5 ст.160 КАС України щодо необхідності зазначення у позовній заяві повних відомостей про сторін у справі, зокрема відповідача, суддя вважає за необхідне зазначити про наступне.

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч.4 ст.126 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч.3 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 25, 26, 42 КАС України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 р. у справі за №724/716/16-а.

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції, у даній справі, є Департамент патрульної поліції, від імені якого виступає Управління патрульної поліції та відповідний інспектор, уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на вищенаведене, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки така подана з порушенням вимог ст. 160,161 КАС України, з встановленням позивачу 10-денного строку на усунення недоліків, шляхом скерування на адресу суду заяви про усунення недоліків, до якої слід долучити: оригінал платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн.

А також позивачу необхідно врахувати зазначені суддею роз`яснення, надані в мотивувальній частині вказаної ухвали щодо належного визначення складу учасників справи (належного відповідача).

Керуючись ст. 169 КАС України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул.Перфецького, 19, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2531385 від 03.07.2024 року залишити без руху, надавши позивачу строк у 10 (десять) днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку неусунення ним недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовну заяву буде повернуто позивачеві на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Білоус Ю. Б.