Справа № 460/26120/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/26120/23 пров. № А/857/5141/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року, прийняте суддею Комшелюк Т.О. у місті Рівному, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування заборонного припису,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі ГУ Нацполіції у Рівненській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування заборонного припису серії АА №296112 від 12.09.2023.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 відмовлено в позові.

Суд виходив з того, що із доказів у справі суд з`ясував, що терміновий заборонний припис винесений за обставинами, що відбулися 12.09.2023.

Оскаржений припис винесено за результатами проведеної оцінки ризиків за наслідком опитування постраждалої особи та отримання від неї відповідей на 27 запитань та отримання відповідей «Так» на питання № № 4, 8, 10, 11, 17, 19, 20, 27 що в силу п. 6 розділу ІІ Порядку оцінки ризиків вчинення домашнього насильства свідчить про наявність низького рівня небезпеки. Отже, припис винесений у встановленому законом порядку.

При прийнятті рішення суд дослідив, чи не було порушено відповідачем процедуру прийняття спірного рішення, при цьому оцінку діям учасників конфлікту та наявність/відсутність обставин викладених в приписі досліджується місцевими загальними судами.

Суд врахував також, що постановою Рівненського районного суду від 05.12.2023 у справі № 570/5067/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак звільнено від відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Одночасно суд зазначив, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 10 год. 40 хв. 12.09.2023 та діє до 10 год. 40 хв. 21.09.2023.

Як на час подання позовної 09.11.2023, так і на час розгляду справи по суті, заборонний припис вичерпав свою дію і не несе будь-яких правових наслідків, які б порушували права, свободи чи інтереси позивача, у зв`язку з чим, не потребує додаткового скасування у судовому порядку.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення як прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що постановою Рівненського районного суду від 05.12.2023 у справі № 570/5067/23 позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак звільнено від відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

19.01.2024 постановою Рівненського апеляційного суду постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 05.12.2023 скасовано, а провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази того, що позивач вчинив умисні діяння психологічного чи будь-якого іншого характеру відносно своєї дружини, і що це спричинило наслідки, передбачені п. 14 ч.1 Розділу І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017. Суддею було встановлено, що окрім письмових пояснень ОСОБА_2 в матеріалах справи інших доказів винуватості не існує.

Як вбачається із відеозапису поліцейських, обстановка 12.09.2023 зовсім не свідчила про те, що ОСОБА_2 щось загрожує чи існує безпосередня загроза життю чи її здоров`ю, звичайний побутовий конфлікт був вичерпаний, жодного домашнього насильства вчинено не було.

Факт сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факту вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом спеціальних заходів (постанова Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 545/744/19).

Вбачається грубе порушення процедури складання термінового заборонного припису, оскільки це акт індивідуальної дії, який прямо впливає на права позивача і обов`язковість донесення до відома про винесення такого припису передбачена Законом №2229 та Порядком винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника №654 від 01.08.2018. Вказаних дій уповноважені особи відповідача не вчинили, що призвело до необхідності отримувати заборонний припис у відповідь на адвокатський запит.

Такий інструмент, як терміновий заборонний припис, що опинився у непорядних руках колишньої дружини позивача, уже створив безліч неприємностей: спаплюжив репутацію, обмежив законне право користуватися особистим майном, оскільки будинок в якому позивач та третя особа проживали був подарований ОСОБА_1 , а також уже використаний, як доказ у справі про визначення місця проживання дітей з останнім. Після винесення термінового заборонного припису, ОСОБА_2 звернулася до Рівненського районного суду Рівненської області із заявою про видачу обмежувального припису, а саме просила заборонити перебувати в місці спільного проживання,

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд у повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.09.2023 поліцейською сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержантом Ажнюк О.А. винесено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 , яким вжито наступних заходів: заборонено в будь-який спосіб контактувати з потерпілою строком на 10 діб з 10 год. 40 хв. 12.09.2023 до 10 год. 40 хв. 21.09.2023.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII (надалі як і раніше - Закон № 2229-VIII).

Відповідно до пункту 16 частини 1 статті 1 Закону № 2229-VIII терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до положень статті 25 Закону № 2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із пунктом 1 Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 01 серпня 2018 № 654, (далі Порядок №654) терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Відповідно до розділу II Порядку №654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи

За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти «так», «ні», «без відповіді»/ «невідомо». Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін.

Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. І, що важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді «без відповіді/невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Відповідно до п. 6 розд. ІІ Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України 13 березня 2019 №369/180 (далі - Порядок №369/180) дві відповіді «так» на запитання №1-6 та на будь-яку кількість запитань з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває у ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.

Відповідь «так» на одне запитання з №1-6 та на щонайменше сім і більше запитань з №7-27 або жодної відповіді на запитання з №1-6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки.

Відповідь «так» на одне запитання з №1-6 та на не більше ніж шість запитань з №7-27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки.

Якщо на всі питання отримано відповіді «без відповіді/невідомо» поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Згідно п.7 Порядку №369/180 залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Відповідно до Форми оцінки вчинення домашнього насильства від 12.09.2023, яка заповнена поліцейською сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержантом ОСОБА_3 ОСОБА_2 - постраждала особа; ОСОБА_1 - кривдник; поліцейською сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області визначено рівень небезпеки «низький».

Блок запитань з № 1 - 6 містить 1 відповідь «так», 3 відповіді «без відповіді/невідомо», блок запитань № 7 - 27 містить 7 відповідей «так», 9 відповідей «без відповіді/невідомо».

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, оскаржений припис винесено за результатами проведеної оцінки ризиків за наслідком опитування постраждалої особи та отримання від неї відповідей на 27 запитань та отримання відповідей «так» на питання № № 4, 8, 10, 11, 17, 19, 20, 27 що в силу п. 6 розділу ІІ Порядку оцінки ризиків вчинення домашнього насильства свідчить про наявність низького рівня небезпеки.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що конфлікт є триваючим, представником поліції належним чином здійснено опитування постраждалої особи, та встановлено, що на час прийняття припису існували обставини для застосування термінового заборонного припису на 10 діб.

Крім того наявність триваючого конфлікту підтверджено поясненнями дітей та зверненням свекрухи.

На думку колегії суддів, застосування такого заходу за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Покликання апелянта на те, що постановою Рівненського апеляційного суду провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП не заслуговує на увагу, оскільки жодним чином не впливає на суть спірних правовідносин, оскільки притягнення чи не притягнення до адміністративної відповідальності не впливає на прийняття спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі №460/26120/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар