Справа № 935/2016/24
Суддя: Янчук В. В.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2016/24
Провадження № 2-а/935/19/24
У Х В А Л А

09 липня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Янчук В.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Київській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

03.07.2024, ОСОБА_1 звернувсь до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив: скасувати постанову інспектора 2 взводу 1 роти УПП батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області старшого лейтенанта поліції Павловського А.М. від 08.06.2024 р. серії ЕНА № 2346194 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАп, провадження у справі закрити.

Одночасно позивач разом з позовною заявою подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування заяви зазначив, що підставою пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом слугувало те, що позивачем на ім`я начальника УПП у Київській області була подана заява про скасування постанови серії ЕНА № 2346194 від 08.06.2024, однак, станом на день звернення до суду із вказаним позовом відповіді від УПП у Київській області ДПП щодо розгляду заяви не отримав.

Дослідивши матеріали поданого позову з заявою про поновлення строку звернення до суду та долучених до нього документів, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Статтею 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі №640/12324/19 вказано на те, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки.

З урахуванням положень статей 122, 123 КАС України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Обставини, якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав, суд визнає неповажними, оскільки суду не надано доказів існування об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали йому звернутись до суду протягом, встановленого ч.2 ст.286 КАС України, строку з дня, коли він дізнався, що його права були порушені відповідачем, а також позивачем не було надано доказів існування інших обставин або труднощів, які унеможливили дотримання ним строків звернення до суду, встановлених законом.

При цьому суд зазначає, що згідно з п. 3 ч. 1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі № 697/1044/22 зазначено:

«33.Зміст наведеної норми (ст. 288 КУпАП) дає підстави для висновку, що законом передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

34.При цьому, звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

35.Зазначена позивачем в касаційній скарзі обставина, а саме оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 640549 від 12 червня 2022 року до СРПП ВП № 2 Обухівського РУПГУНП в Київській області, носить суб`єктивний характер, оскільки пов`язана з обраним способом порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про накладення адміністративного стягнення.

36.Необхідно зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах».

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

У пунктах 93-96 ВП ВС у постанові від 19.01.2023 у справі № № 140/1770/19 зазначила, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків адміністративного судочинства сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, враховуючи наведене, зазначена позивачем в заяві обставина, а саме оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення до вищестоящого органу, пов`язана з обраним позивачем способом порядку оскарження такої постанови та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом . Вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до суду не є поважними, а тому суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 подано поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права і при цьому будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску цього строку, які об`єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду, і не залежали від волевиявлення позивача, матеріали справи не містять.

Частинами 1,2 ст.123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк вказавши інші підстави для поновлення строку

Згідно з вимогами ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.123, 160-161, 169, 248 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Київській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Надати позивачау строк, який не може перевищувати десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Янчук