Справа № 300/3264/22
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2023 р. справа № 300/3264/22

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

суддя Остап`юк С.В.

за участю секретаря Дяків Х.Ю.

представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за первісним позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 17 000 гривень та зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення за №000225/0706 від 13.01.2022, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2022 Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області звернулося в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 17 000 гривень, визначеного податковим повідомленням-рішенням за №000225/0706 від 13.01.2022.

22.08.2022 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 17 000 гривень. Розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

08.09.2022 фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подала зустрічний позов до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про оскарження податкового повідомлення-рішення за №000225/0706 від 13.01.2022, якими визначено позивачу суму податкового боргу в розмірі 17 000 гривень.

13.09.2022 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду прийнято зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до спільного розгляду з первісним позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 17 000 гривень та об`єднано вимоги зустрічного позову з первісним позовом у справі за № 300/3264/22.

Також, 13.09.2022, суд перейшов із спрощеного позовного провадження до розгляду справи №300/3264/22 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання з розгляду даної справи.

Сторонами надано суду заяви по суті справи.

07.10.2022, за результатами підготовчого засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позов Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 17 000 гривень обґрунтований тим, що відповідач за первісним позовом протиправно, в порушення податкового обов`язку встановленого нормами Податкового кодексу України не сплатила податковий борг, визначений податковим повідомленням-рішенням за №000225/0706 від 13.01.2022, за платежем: адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 17 000 гривень, внаслідок чого утворено податковий борг в цьому ж розмірі, який нею не сплачено.

Зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення за №000225/0706 від 13.01.2022 мотивований тим, що відповідач за зустрічним позовом на підставі недоведених фактів реалізації алкогольних напоїв, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням за №000225/0706 від 13.01.2022 протиправно застосував адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 17 000 гривень. Позивач протиправність оскаржуваного рішення обґрунтовує тим, що у магазині-кіоску «Хмаринка», де здійснює свою господарську діяльність, алкогольним напоями не торгує, так як немає ліцензії на торгівлю алкогольними напоями. Складений акт фактичної перевірки не може бути єдиним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини є надуманими, не підтвердженими належними доказами та складеним без наявності свідків, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Представник Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримав із вказаних у позовній заяві мотивів, проти зустрічного позову заперечив з мотивів викладених у відзиві на зустрічний позов, просив в його задоволенні відмовити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові та відео докази, суд встановив наступне.

16.12.2021, на підставі підпунктів 80.2.3, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та наказу «Про проведення фактичної перевірки» від 16.12.2021 за № 2499-П, Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області видало направлення за № 3520, № 3521 на проведення фактичної перевірки магазину-кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

16.12.2021 о 16 год. 05 хв. посадовими особами Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області проведено перевірку господарської одиниці магазину-кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_2 . Перевірку проведено в присутності підприємця ОСОБА_2 .

За наслідками перевірки складено акт (довідку) фактичної перевірки зареєстрованого в органі ДПС за № 7329/09/20/РРО/ НОМЕР_1 від 16.12.2021.

Вказаною перевіркою встановлено: проведення контрольної розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій (програмного реєстратора розрахункових операцій, розрахункової книжки) при продажу товарів: однієї двох пляшок пива « 1 броварня приватна», 0,65 л, ціною 22 гривні за пляшку та однієї копченої риби по ціні 55 гривень. Внаслідок чого встановлено порушення встановленого порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: - проведення розрахункової операції на повну суму покупки без застосування РРО; невидача розрахункового документа встановленого зразка. Роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії, а саме: 16.12.2021 реалізовано дві пляшки пива «Перша приватна броварня свіжий розлив», 0,65 л, 4,8 % алк. по ціні 22 гривні за пляшку на загальну суму 44 гривні. Неподання до органів ДПС повідомлення стосовно об`єкта оподаткування магазину-кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , за формою 20-ОПП.

ОСОБА_2 зі змістом викладених в акті (довідці) фактичної перевірки за №7329/09/20/РРО/ від 16.12.2021 порушень ознайомлена, однак від підпису та отримання другого примірника акту відмовилась, про що складено акт № 1822 від 16.12.2021 відмови від підпису та отримання другого примірника акту фактичної перевірки.

Також посадовими особами контролюючого органу складено акт від 16.12.2021 відмови від підпису у направленнях про ознайомлення та отримання копії наказу на право проведення фактичної перевірки.

21.12.2021 Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 988, направило на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 другий примірник акту про результати фактичної перевірки: акт перевірки № 7329/09/20/РРО/ НОМЕР_1 від 16.12.2021 та другі примірники протоколів про адміністративне правопорушення за № 1841, № 1842 від 16.12.2021.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 988 повернулося на адресу контролюючого органу з відміткою про його вручення його особисто ОСОБА_2 24.12.2021.

13.01.2022, на підставі акта фактичної перевірки за №7329/09/20/РРО/ від 16.12.2021, за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області податковим повідомленням-рішенням за №000225/0706 застосувало до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем: адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 17 000 гривень.

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Суд, у відповідності до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 даного Кодексу фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (підпункт 80.2.3); у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5).

Пунктом 80.4 статті 80 цього є Кодексу встановлено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5 статті 80 Кодексу).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7 статті 80 Кодексу).

Відповідно до пункту 80.10 статті 80 Податкового кодексу України порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначає стаття 81 Податкового кодексу України, згідно якої посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Як встановив суд, посадовими особами контролюючого органу складено акт від 16.12.2021 відмови від підпису у направленнях про ознайомлення та отримання копії наказу на право проведення фактичної перевірки, складеного про те, що після ознайомлення із змістом направлень за № 3520, 3521 від 16.12.2021 та наказу на проведення перевірки за № 2499-П від 16.12.2021 платник податків фізична особа-підприємець ОСОБА_2 відмовилась від підпису про ознайомлення та отримання наказу на право проведення перевірки.

Таким чином, у такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення фактичної перевірки.

Як наслідок, фактична перевірка проведена в межах та у спосіб встановлений вказаними нормами Податкового кодексу України з дотриманням процедури її проведення, а дії щодо здійснення такої перевірки, є правомірними.

Згідно з пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Матеріали перевірки це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.5 статті 86 Кодексу акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання (пункт 86.6 статті 86 Кодексу).

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки (пункт 86.7 статті 86 Кодексу).

Відповідно до підпункту 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 зазначеного Кодексу акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 86.7.2 пункту 86.7 даної статті Податкового кодексу України у разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.

Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду. Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки (підпункт 86.7.3).

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Згідно з пунктом 42.1 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Відповідно до пункту 42.2 даної статті Кодексу документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5 статті 42 вказаного Кодексу у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №0440/5993/18, адміністративне провадження №К/9901/8921/19 добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Як встановив, суд позивач з актом фактичної перевірки ознайомлена, від його отримання та матеріалів перевірки відмовилась, відповідачем складено акт відмови від підпису та отримання акту фактичної перевірки. На виконання вимог пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України та в подальшому заперечень щодо незгоди з висновками акта відповідачу не надала. Матеріали перевірки направлено позивачу поштовою кореспонденцією за адресою позивача за зустрічним позовом та відповідно до пунктів 42.2, 42.5 статті 42 Податкового кодексу України вважається врученими належним чином.

Крім того, Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 988, направило на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 другий примірник акту про результати фактичної перевірки: акт перевірки № 7329/09/20/РРО/ НОМЕР_1 від 16.12.2021 та другі примірники протоколів про адміністративне правопорушення за № 1841, № 1842 від 16.12.2021, а податкове повідомлення-рішення за № 00225/0706 рекомендованим повідомлення про вручення за № 743, яке нею отримано 20.01.2022.

Таким тином, суд не встановив порушення процедури ознайомлення позивача з матеріалами фактичної перевірки.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України за № 790 від 02.06.2003, згідно пункту 6 якого порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються органами відповідно до їх компетенції.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відповідно до частини 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Суд, досліджуючи правомірність винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення за № 000225/0706 від 13.01.2022, встановив реалізацію 16.12.2021 ОСОБА_2 двох пляшки пива «Перша приватна броварня свіжий розлив», 0,65 л, 4,8 % алк. по ціні 22 гривні за пляшку на загальну суму 44 гривні без наявності ліцензії.

Крім того, досліджений в судовому засіданні відеодоказ відповідає фактичним обставинам перевірки, які відображені в акті (довідці) фактичної перевірки за № 7329/09/20/РРО/ НОМЕР_1 від 16.12.2021.

Таким чином, контролюючий орган податковим повідомленням-рішенням за № 000225/0706 від 13.01.2022, за реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії провомірно застосував до ОСОБА_2 штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17 000 гривень.

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

У відповідності до підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суд встановив, що позивач на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслав податкову вимогу за № 0-0920 від 08.02.2023.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума в первісному позові грошових зобов`язань в розмірі 17 000 гривень, визначена податковим повідомленням-рішенням № 000225/0706 від 13.01.2022, підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що первісний позов Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 17 000 гривень, є обґрунтованим та підлягає до задоволення повністю, а в задоволені зустрічного позову зустрічного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення за №000225/0706 від 13.01.2022 потрібно відмовити.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

При цьому, суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Судові витрати, які підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на момент розгляду справи, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 17 000 гривень задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в дохід державного бюджету податковий борг в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В задоволені зустрічного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення за №000225/0706 від 13.01.2022 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційної адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.