Справа № 380/9514/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/9514/23 пров. № А/857/10478/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду з питань судового контролю за виконанням судового рішення (головуючий суддя Кедик М.В.), постановлену в порядку письмового провадження м.Львів 18 квітня 2024 року, у справі №380/9514/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,

В С Т А Н О В И В :

03.05.2023 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, просила: визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області врахувати доплати в розмірі 100 грн і 135 грн і виплатити позивачу недоотримані суми пенсії з 1 березня 2023 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року позов задоволено повністю.

09.04.2024 ОСОБА_1 подала клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 07.06.2023 у справі №380/9514/23

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Відмовляючи у клопотанні, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, або встановлення нового строку подання звіту, або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є правом суду, а не його обов`язком. Суд першої інстанції заначив, що зі змісту прохальної частини клопотання про встановлення судового контролю судом встановлено, що аргументом для його подання є припинення виконання рішення суду, а саме припинення з 01.03.2024 виплати доплати передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році у розмірі 135 грн. Суд першої інстанції вказав, що вимоги, заявлені позивачем у клопотанні не відповідають повноваженням суду при його вирішенні в порядку ст. 382 КАС України, адже заявником фактично порушено новий судовий спір із вимогами позовного провадження. Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 380/9514/23.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року скасувати та клопотання задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що з 01.03.2024 рішення суду не виконується в повному обсязі і без застосування заходів судового контролю виконуватися не буде, оскільки відповідач відмовляється його виконувати. Скаржник вказує, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку про порушення питання нового судового спору.

Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання задоволено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року без змін.

Вважаючи, що Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області не виконується рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року, ОСОБА_1 звернулося в суд з клопотанням в порядку статті 382 КАС України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначений статтею 382 КАС України згідно з положеннями якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, установити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, вправі суд, який ухвалив судове рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи, запобігає неналежному виконанню обов`язків, пов`язаних зі змістом задоволених позовних вимог. Підставами застосування таких заходів впливу є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що вказують на протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, встановленому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 зазначив, що механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду. Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Цей обов`язок не залежить від того, подала особа, на користь якої прийнято рішення, заяву чи виконавчий лист. Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України. При цьому, передбачені статтею 382 КАС України процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року позов задавлено повністю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.03.2023 доплату передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» у розмірі 100 грн та доплату передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» у розмірі 135 грн, з урахуванням виплачених сум.

Оскільки резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції та містить чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, тому виконання рішення суду, яке набрало законної сили, повинно реалізовуватись у визначений судом спосіб.

Слід вказати, що у вказаному рішенні суд дійшов висновку, що щомісячна доплата в розмірі 100 грн. та щомісячна доплата до пенсії в розмірі 135 грн. враховується під час подальших (наступних) перерахунків пенсії.

Як вбачається, з клопотання про встановлення судового контролю, підставою для звернення такого стало припинення виконання рішення суду в частині нарахування і виплати ОСОБА_1 доплати у розмірі 135 грн.

При цьому, відповідачем на адресу суду на час прийняття спірної ухвали не подано жодних доказів на спростування тверджень заявника щодо невиконання судового рішення і суд зазначеним обставинам оцінки не надавав.

Заперечення на заяву про встановлення судового контролю, які подані до суду через сім днів з дня постановлення оскаржуваної ухвали, не містять підстав та доказів щодо правомірності припинення виплати в розмірі 135 грн з 01.03.2024.

Окрім того, з електронного розрахунку про перерахунок пенсії позивача не зазначена підстава скасування виплати у розмірі 135 грн.

Апеляційний суд зауважує, що державні органи зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх «ex-officio» (в силу своєї посади та визначених законом повноважень).

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

У рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine, заява № 40450/04,) ЄСПЛ констатував порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до неї та вказав, що вони є наслідком несумісної з положеннями Конвенції практики, яка полягає в систематичному невиконанні державою-відповідачем рішень національних судів, за виконання яких вона несе відповідальність і у зв`язку з якими сторони, права яких порушені, не мають ефективних засобів юридичного захисту.

Рішення ЄСПЛ від 12 жовтня 2017 року у справі «Бурмич та інші проти України» (Burmych and Others v. Ukraine, заява №46852/13) є продовженням пілотного рішення у зазначеній вище справі. У цьому рішенні ЄСПЛ зазначив, що в рамках процедури пілотного рішення одним із найважливіших завдань є спонукання держави-відповідача до запровадження засобу юридичного захисту для всіх потерпілих від системного порушення, а відповідальність за надання відшкодування обов`язково покладатиметься на національні органи влади. У цій справі заявники скаржилися на невиконання або тривале невиконання рішень національних судів, ухвалених на їхню користь, і з цих підстав стверджували про порушення Україною їхніх прав, гарантованих статтями 6, 13 Конвенції, а також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. ЄСПЛ відзначив, що порушені заявниками питання вже вирішувалися у згаданому пілотному рішенні від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», проте Україна не забезпечила ефективного виконання цього рішення, що зумовило лише зростання кількості аналогічних заяв.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку наведеним заявником обставинам, враховуючи, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що відповідачем не виконано усі необхідні дії, спрямовані на належне виконання рішення суду.

Враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, що має наслідком скасування ухвали та задоволення вимог заяви.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 312, 317, 321, 325, 328, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року з питань судового контролю за виконанням судового рішення у справі №380/9514/23 скасувати та ухвалити судове рішення яким клопотання ОСОБА_1 щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №380/9514/23 задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 по справі №380/9514/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області протягом 20 днів з дати отримання цієї постанови, подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі №380/9514/23.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко