Справа № 601/1667/24
Суддя: Коротич І. А.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/1667/24
Провадження № 2-а/601/40/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання Бончик А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Представник позивача адвокат Кушка О.М. звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови від 15.05.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210-1 КУпАП.

У поданій заяві представник позивача посилається на те, що 15 травня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Відповідно до даної постанови начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 установив, що 13.03.2024 о 10:00 годині була спроба вручення повістки ОСОБА_1 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 10:00 годину 14.03.2024, з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період, що підтверджується актом про відмову від отримання та підпису за отримання повістки №732 від 13.03.2024.

14.03.2024 о 10:00 годині ОСОБА_1 у визначену дату та час в ІНФОРМАЦІЯ_3 далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) не з`явився. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, яке вчинено в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Представник позивача вказав, що вказана постанова винесена з порушенням закону про адміністративну відповідальність. Крім цього, притягнення до адмінвідповідальності відбулося поза строками, що передбачені ст.38 КУпАП. Дану постанову вважає такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки працівники ЦК та СП, перш ніж винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності повинні були перевірити та встановити усю інформацію щодо особи, яку доставили до центру комплектування. Вважає, що відсутні докази на підтвердження належного повідомлення ОСОБА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки в цей час він був зовсім в іншому місці. Вказане свідчить про те, що рішення відповідача підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для розгляду справи, їх невідповідність фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та притягнення особи поза строками, що передбачені ст.38 КУпАП.

Крім того, диспозиція ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період. Однак жодних підтверджуючих документів щодо повторності вчинення такого правопорушення, ІНФОРМАЦІЯ_2 надано не було.

В судове засідання позивач та представник позивача адвокат Кушка О.М. не з`явилися, надіслати заяву про слухання справи у їх відсутність. Позов підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

11.06.2024 на адресу Кременецького районного суду Тернопільської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивача було викликано для постановки на військовий облік та проведення уточнення військово-облікових даних, у тому числі для визначення ступеня придатності до військової служби. З цією метою останньому 13 березня 2024 року вручалася повістка, в отриманні якої він відмовився, згідно чого було складено акт. Позивачем було проігноровано виклик до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки останній у визначену дату та час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про причини поважності неявки не повідомив. У зв`язку із чим ІНФОРМАЦІЯ_3 надіслано повідомлення до правоохоронних органів з проханням сприяти у доставці позивача до територіального центру комплектування для складення протоколу про адміністративне правопорушення. З підстав вищевикладеного 10 травня 2024 року, після того як працівниками Національної поліції було доставлено позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП. З підстав вищевикладеного представник відповідача наголошує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 діяв в межах наданих повноважень, не порушуючи права та законні інтереси позивача та у спосіб визначений законодавством. Відтак заявлені позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 вважають безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 15.05.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. Згідно постанови 13.03.2024 о 10:00 годині була спроба вручення повістки ОСОБА_1 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 10:00 годину 14.03.2024, з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період, що підтверджується актом про відмову від отримання та підпису за отримання повістки №732 від 13.03.2024. 14.03.2024 о 10:00 годині ОСОБА_1 у визначену дату та час в ІНФОРМАЦІЯ_3 далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) не з`явився. Таким чином ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, яке вчинено в особливий період, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

10.05.2024 заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Згідно протоколу 10.05.2024 ОСОБА_1 працівниками поліції доставлено в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також встановлено, що 13.03.2024 о 10:00 годині була спроба вручення повістки ОСОБА_1 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 10:00 годину 14.03.2024, з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період, що підтверджується актом про відмову від отримання та підпису за отримання повістки № 732 від 13.03.2024.

14.03.2024 о 10:00 годині ОСОБА_1 у визначену дату та час в ІНФОРМАЦІЯ_3 далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) не з`явився. Таким чином ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, яке вчинено в особливий період, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно акту про відмову в отриманні та підпису за отримання повістки від 13.03.2024 встановлено, що 13.03.2024 о 12:00 годині за адресою: вулиця Шевченка в с. В. Горянка, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), що проживає в АДРЕСА_2 , відмовився від отримання повістки та поставити свій особистий підпис. Причиною відмови стала незаконність вручення (втік білим бусом). Особі доведено зміст повістки про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою його знаходження о 10:00 годині 14.03.2024.

Згідно консультативного заключення КНП Тернопільської обласної ради пульмонологічного медичного центру Скиба А.В. 13.03.2024 перебував на обстеженні. Довідка не містить відомостей про дату її видачі та її реєстрацію у медичному закладі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) передбачена в разі повторного протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Диспозицією частини 1 ст. 210-1 КУпАП ( в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що відповідачем надано докази у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у постанові адміністративного правопорушення. Суд не бере до уваги надане позивачем консультативне заключення КНП Тернопільської обласної ради пульмонологічного медичного центру про те, що ОСОБА_1 13.03.2024 перебував на обстеженні, оскільки дана довідка не містить відомостей про дату її видачі та її реєстрації у медичному закладі. Інших доказів на підтвердження того, що позивач в цей час перебував в іншому місці, ним не подано.

Відповідно до ст. 72, 76, 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, згідно статті 38 КУпАП ( в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Днем вчинення правопорушення є 14.03.2024. Постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 винесена 15.05.2024, тобто з пропуском двохмісячного строку з для його вчинення.

Суд вважає безпідставними твердження відповідача, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки днем вчинення правопорушення є 14.03.2024, день коли особа мала з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не з`явився. Працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 було про це відомо, оскільки саме вони складали акт про відмову в отриманні та підпису за отримання повістки від 13.03.2024. У повістці не має відомостей про те, що позивач має з`явитися в ІНФОРМАЦІЯ_2 в інші дати.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

За наведеного суд вважає, що при винесенні вказаної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративні правопорушення, чи винна дана особа в їх вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, чи не закінчилися на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 72-77, 90, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, суд, -

постановив:

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 15 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: село Лосятин Кременецького району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Головуючий: І. А. Коротич