Справа № 160/9774/24
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2024 рокуСправа №160/9774/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескальє" до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескальє" до Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 01 квітня 2024 року № 10821525/43068237, від 01 квітня 2024 року № 10821527/43068237, від 01 квітня 2024 року № 10821529/43068237, від 01 квітня 2024 року №10821531/43068237, від 01 квітня 2024 року № 10821533/43068237, від 01 квітня 2024 року № 10821535/43068237.
В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що приймаючи оскаржувані рішення про неврахування Таблиць даних платника податку на додану вартість, відповідач обмежився лише загальною оцінкою, зазначивши про наявність в органах Державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій. При цьому, не конкретизувавши, що саме стало підставою для прийняття такого рішення та на яку саме інформацію посилається суб`єкт владних повноважень у ньому. Відтак, якщо контролюючий орган і вважав, що є обставини, які унеможливлювали врахування Таблиць даних платника ПДВ, поданих позивачем, то відповідні обставини повинні бути чітко зазначені у рішенні про врахування/неврахування таблиці даних платника податків, що в спірному випадку зроблено не було.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість. Зазначає, що приймаючи оскаржені рішення порушень вимог законодавства не допустив, зважаючи, що за наслідками поданих позивачем таблиць даних встановлено, що останнім не надано розрахункових документів про оплату за орендоване майно, а також штатного розпису про наявності кваліфікованого персоналу. Також в наданих позивачем таблицях і поясненнях відсутня інформація щодо оренди майна, а також того, яким чином підприємство здійснює придбання товарів/послуг у пов`язаного підприємства.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що підприємство є юридичною особою приватного права, основним видом діяльності якого за кодом КВЕД є 16.23 Виробництво інших дерев`яних .
Утім, Комісію з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України прийнято рішення від 01 квітня 2024 року № 10821525/43068237, від 01 квітня 2024 року № 10821527/43068237, від 01 квітня 2024 року № 10821529/43068237, від 01 квітня 2024 року №10821531/43068237, від 01 квітня 2024 року № 10821533/43068237, від 01 квітня 2024 року № 10821535/43068237 про відмову у їх реєстрації.
Мотивом рішення слугувало отримання податкової інформації що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.
Вважаючи ці рішення протиправними позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що згідно з пп.16.1.2, 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Розділом V ПК України (статті 180-211) врегульовано порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).
Згідно з пунктом 2 Порядку №1165 таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Відповідно до п. п. 12-14 Порядку №1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5). У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.
Згідно п. 25 Порядку №1165 комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктами 15, 16, 17 Порядку №1165 визначено, що Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання. Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6). У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.
Згідно з п. 19 Порядку №1165 Комісії контролюючих органів приймають рішення про неврахування таблиці даних платника податку (додаток 7), яку враховано, зокрема, в автоматичному режимі, що надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу, якщо:
- стосовно платника податку прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (додаток 4). визначених у пунктах 1-5 додатка 1;
- до контролюючого органу надійшла податкова інформація щодо невідповідності інформації, зазначеної в таблиці даних платника податку, видам економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності, кодам товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодам послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України, яка свідчить про надання платником податку недостовірної інформації в таблиці даних платника податку.
Постановою від 23.12.2022 року №1428 внесено зміни до п.17 Порядку №1165, та доповнено абзацом, що у разі прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, що стала підставою для неврахування таблиці даних платник податку, а саме: тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного податкового законодавства, суд враховує, що комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку за умови надходження податкової інформації, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована.
Одна при цьому, рішення про неврахування Таблиці даних платника податків повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації.
Натомість, як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень причиною неврахування таблиць даних платника податку слугувала наявність у контролюючого органу податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податку ризикових операцій.
Більш детальної інформації, що стала підставою для неврахування таблиць даних платника податку, як вимагає п.17 Порядку №1165, оскаржувані рішення не містять, відповідач не зазначає і не розкриває суті та характеру наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття спірних рішень, не ідентифікує конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, якими супроводжувались відповідні операції.
Також оскаржувані рішення не містять посилань на господарську операцію, яка на думку відповідача є ризиковою, та на підстави, за яких така операція визнана ризиковою, що свідчить про формальність прийнятого рішення.
Слід також зазначити, що Порядком №1165 не встановлено додаткового обов`язку платника податку при поданні таблиці даних повторно подавати відомості про наявні основні засоби.
Комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, повинна обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Суд звертає увагу, що приписами Порядку № 1165, віднесення контрагентів позивача до платників, які відповідають критеріям ризиковості не визначено у якості підстави для неврахування таблиці даних платника податку.
У той же час, вказана інформація сама по собі не може свідчити про вчинення позивачем порушень та не підтверджує ризиковість платника податків або його діяльності, а зі спірних рішень також не вбачається, на підставі яких документів відповідач встановив вказані обставини.
Суд наголошує, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його не прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його не прийняття.
Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Суд зауважує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, і повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.
На необхідність зазначення в рішенні про неврахування таблиці даних платника ПДВ конкретної податкової інформації та доведення її наявності під час судового розгляду справи неодноразово вказував Верховний Суд, зокрема, у своїх постановах від 20.04.2023 у справі №380/4746/22, від 31.05.2023 у справі №280/1255/20, від 20.04.2023 у справі №380/4746/22 та ін.
Враховуючи вище викладене, суд доходить висновку, що оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, не наведення мотивів його прийняття та не зазначення обґрунтованих підстав неврахування таблиці даних, свідчать про протиправність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.
За таких обставин, оскаржені рішення підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескальє" задовольнити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескальє" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 18 168,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна