Справа № 380/26772/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/26772/23 пров. № А/857/5681/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року (головуючий суддя Кисильова О.Й., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністра юстиції ОСОБА_2, в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторії Васильчук, заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Андрія Гайченка про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до посадових осіб Міністерства юстиції України: Міністра юстиції ОСОБА_2 (далі - відповідач-1), в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторії Васильчук (далі - відповідач-2), заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Андрія Гайченка (далі - відповідач-3), в якому, з урахуванням уточнень просила:

- визнати бездіяльність посадової особи Міністра юстиції ОСОБА_4 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_5 за період з 16.01.2023 по 29.11.2023 незабезпечення розгляду її скарги від 16.01.2023 на рішення, дії та бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ щодо неналежного розгляду скарги від 19.12.2022 з додатком від 26.12.2022 в частині неправомірних дій працівників Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ при розгляді її скарги від 19.12.2022 з додатком від 26.12.2022;

- незабезпечення розгляду скарги від 07.08.2023 р. на рішення, дії та бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області м. Івано-Франківськ, щодо недотримання вищезазначеним управлінням ст. ст. 19, 24 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»;

- нездійснення розгляду звернення від 12.09.2023 - неправомірною;

- встановити наявність підстав порушення меж повноважень шляхом визнання зловживання владою Міністра юстиції України ОСОБА_6 ;

- визнати дії та бездіяльність посадової особи в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторії Васильчук по відношенню до ОСОБА_5 за період з 19.10.2023 по 29.11.2023:

незабезпечення надання вчасної відповіді на звернення від 19.10.2023, поданого на особистому прийомі;

необґрунтоване визнання правомірності дій Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо дій Пустомитівського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області щодо права оскарження Пустомитівським відділом ДВСУ Ухвали Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/718/22 від 15.03.2022 наданому у відповіді на звернення від 19.10.2023 - неправомірними.

- встановити наявність підстав порушення меж повноважень шляхом визнання зловживання владою в. о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторією Васильчук.

- визнати дії та бездіяльність посадової особи заступника міністра юстиції з питань виконавчої служби Андрія Гайченка по відношенню до фізичної особи ОСОБА_5 за період з 16.01.2023 по 29.11.2023;

незабезпечення належного розгляду скарги від 16.01.2023 про рішення Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ про визнання правомірними дій Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо дій Пустомитівського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області щодо права оскарження Пустомитівським відділом ДВСУ Ухвали Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/718/22 від 15.03.2022;

- незабезпечення розгляду скарги від 07.08.2023 про протиправні дії по відношенню до неї Пустомитівського відділу ДВСУ, чим порушено право на рівні Конституційні права і свободи та рівність перед законом;

- нездійснення належного розгляду звернень від 14.08.2023, 12.09.2023, поданих в електронному вигляді з вимогою про забезпечення виконання рішення суду щодо права стягувача у пред`явленні виконавчого листа - неправомірними.

- встановити наявність підстав порушення меж повноважень шляхом визнання зловживання владою заступником міністром юстиції з питань виконавчої служби Андрія Гайченка .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким:

- Визнати протиправну бездіяльність Міністра юстиції України ОСОБА_6 незабезпечення права стягувача розгляду її скарг, у встановлений законом термін, встановленою.

- Визнати порушення меж повноважень Міністром юстиції України ОСОБА_7 щодо невиконання обов`язку здійснення своїх повноважень відповідно Положення про Міністерство юстиції України зі змінами та доповненнями від 12.01.2023 р. встановленою.

- Визнати протиправні дії в.о. державного секретаря Міністерства юстиції України Вікторії Васильчук неналежного забезпечення її права стягувача щодо розгляду її звернень в термін, передбачений ЗУ «Про виконавче провадження» та визнання правомірними неправомірних дій Пустомитівського ВДВСУ у Львівській області про закінчення виконавчого провадження з порушенням права стягувача, передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження» встановленими.

- Визнати порушення меж повноважень в.о. державного секретаря Міністерства юстиції України Вікторії Васильчук щодо невиконання обов`язку здійснення своїх повноважень відповідно Положення про Міністерство юстиції України зі змінами та доповненнями від 12.01.2023 встановленою.

- Визнати неправомірні дії заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Андрія Гайченка неналежного розгляду та незабезпечення розгляду її скарг з порушенням права стягувача на обґрунтований встановлений законом термін розгляду її скарг встановленими.

- Визнати порушення меж повноважень заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Андрія Гайченка щодо невиконання обов`язку здійснення своїх повноважень відповідно Положення про Міністерство юстиції України зі змінами та доповненнями від 12.01.2023 встановленою.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалене судом 1-ї інстанції не ґрунтується на засадах верховенства права, так як рішення постановлено без дотримання ст. 55 Конституції України, ЗУ «Про звернення громадян», ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», Положення про Міністерство юстиції України, норм КАСУ.

Суд першої інстанції не врахував, що зміни у ЗУ «Про звернення громадян» зумовлені змінами термінів розгляду скарг згідно ЗУ «Про виконавче провадження» з 30-денного до десяти робочих днів.

Судом неправильно встановленні зміст та природа правовідносин між сторонами у справі про протиправні дії та протиправну бездіяльність, порушення меж повноважень по відношенню до позивача-стягувача суб`єктами владних повноважень Міністром юстиції України ОСОБА_7 , в.о. державного секретаря Міністерства юстиції України Вікторією Васильчук, заступником Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Андрієм Гайченком.

Суд 1-ї інстанції надаючи оцінку обставинам змісту та природи правовідносин між сторонами не повно і не всебічно з`ясував обставини змісту та природи правовідносин, що виникли між Сторонами, належно не дослідив докази наведені у позовній заяві, не надав оцінки кожного доказу наданого позивачем окремо щодо кожного відповідача.

Протиправна бездіяльність Міністра юстиції України ОСОБА_2 унеможливила скористатись в повній мірі своїми правами стягувача в частині виконання обов`язку посадової особи Міністра юстиції розгляду її скарги з наданням обґрунтованої відповіді у встановлений ЗУ «Про виконавче провадження» строк.

Нездійснення розгляду скарг унеможливило виконання посадової особи ОСОБА_8 відповідно до повноважень забезпечувати контроль виконання Конституції України, Законів України, передбачених Положенням зі змінами та доповненнями від 12.01.2023.

Протиправні дії в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторії Васильчук полягають у:

- незабезпечення надання вчасної відповіді на звернення від 19.10.2023, в повному об`ємі відповідно до Закону «Про виконавче провадження»;

- необґрунтоване визнання правомірності дій Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо дій Пустомитівського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області щодо права оскарження Пустомитівським відділом ДВСУ Ухвали Галицького районного суду м. Львова у справі №461/718/22 від 15.03.2022 унеможливило здійснення права заявника-стягувача щодо розгляду звернень з наданням обґрунтованої відповіді в термін, встановлений ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», та зумовило порушення в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторією Васильчук невиконання зобов`язання відповідно до повноважень контролю.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд у своєму рішенні про відмову у позові не надав жодного документу, отриманого від відповідачів - Міністра юстиції України ОСОБА_2, в.о. державного секретаря Міністерства Юстиції України Вікторії Васильчук, заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Андрія Гайченка, що засвідчили б:

1) правомірність бездіяльності Міністра юстиції України ОСОБА_2 по відношенню до Заявника-Стягувача відповідно до повноважень Міністра

2) правомірну дію забезпечення ненадання вчасної відповіді на її звернення від 19.10.2023 року, в повному об`ємі відповідно до Закону «Про виконавче провадження»; обґрунтованого невизнання правомірності дій Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо дій Пустомитівського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області щодо права оскарження Пустомитівським відділом ДВСУ ухвали Галицького районного суду м. Львова у справі №461/718/22 від 15.03.2022 унеможливило здійснення права Заявника-Стягувача щодо розгляду її звернень з наданням обґрунтованої відповіді в термін, встановлений ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», та зумовило порушення в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторією Васильчук невиконання зобов`язання відповідно до повноважень контролю виконання апаратом Мін`юсту Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мін`юсту та доручень Міністра, приймати рішення щодо їх заохочення, притягнення до дисциплінарної відповідальності; службовців, працівників апарату Мінюсту, керівників органів державної виконавчої служби.

3) правомірну дію незабезпечення реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень; незабезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством ненадання державним та приватним виконавцям роз`яснення та рекомендації з питань примусового виконання рішень; не забезпечення контролю за роботою структурних підрозділів територіальних органів Міністерства, що забезпечують здійснення повноважень у сфері примусового виконання рішень.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу Міністерство юстиції України просило у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.01.2023 до Міністерства юстиції України (Міністру ОСОБА_2.) надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення дії та бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ., яка зареєстрована за № Ш-1253, де остання зазначила, що підставою її скарги є обставини незабезпечення її прав, передбачених ст.ст. 3. 6. 19. 22, 24 Конституції України, Департаментом Виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ, що полягає у наступному:

неналежному розгляді скарги від 19.12.2022 з додатком від 26.12.2022 в частині неправомірних дій працівників Департаменту Виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ щодо належного розгляду скарги на дії та бездіяльність Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області, що полягає у перевищенні повноважень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області, а саме:

- порушенням ст. 19 Конституції України, відповідно до якої посадови особи зобов`язані діяти лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України.

Працівники Департаменту Виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ підтвердили висновок Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області щодо права Пустомитівського відділу Державної Виконавчої служби оскаржувати Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16.11.2021 про скасування Постанови про закінчення виконавчого провадження, та права Пустомитівського відділу Державної Виконавчої служби у невиконанні Постанови Львівського Апеляційного суду від 08.10.2022 про залишення без змін рішення Галицького районного суду м. Львова від 16.11.2021 в частині скасування Постанови про закінчення Виконавчого провадження.

Безпідставне визнання Департаментом Виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ права Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області породило дію незабезпечення її права стягувача, передбаченого ст. 129 відповідно до якої: Суд ухвалює рішення іменем України. Судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судових рішень у визначеному Законом порядки.

Листом від 15.02.2023 № 18391/Ш-1253/20.4.1 Міністерство Юстиції України повідомило позивача про те, що Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проводиться перевірка викладених у зверненні від 16.01.2023 фактів, за результатами якої буде надано відповідь додатково у строк, визначені чинним законодавством.

Листом від 22.02.2023 за № 21865/Ш-1253/20.4.1 Міністерство Юстиції України надало відповідь ОСОБА_1 на звернення (скаргу) від 16.01.2023 № Ш-1253, зазначивши: «Оскільки рішення суду виконано в повному обсязі, а саме: платіжним дорученням від 27.01.2022 № 2120 кошти у сумі 22 845,80 грн (22 077,40 грн майнової шкоди та 768,40 грн судового збору) перераховано на Вашу користь, на підставі вимог пункту 9 частини першої статті 39 Закону державним виконавцем 26.09.2022 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.10.2022 № 461/5061/22 відмовлено в задоволенні скарги на дії та бездіяльність державного виконавця відділу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30.01.2023 № 461/5061/22 ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 18.10.2022 скасовано та закрито провадження у справі за Вашою скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця відділу.

Також, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.11.2022 № 461/5883/22 відмовлено у задоволенні Вашої скарги щодо визнання неправомірними дій та бездіяльності відділу у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_2 та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 26.09.2022.

Таким чином, правову оцінку діям державного виконавця надано в судовому порядку».

10.03.2023 позивач звернулася із вимогою до Міністерства юстиції України (Міністра ОСОБА_9 ), зазначивши, що підставною вимоги до Міністра Міністерства юстиції України є обставини незабезпечення її прав, передбачених ст.ст. 3, 6, 19, 22, 24 Конституції України, Департаментом Виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ, що полягає у наступному:

На розгляді скарги від 16.01.2023 р. направленої електронною поштою з додатком щодо неправомірних дій працівників Департаменту Виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ щодо належного розгляду скарги на дії та бездіяльність Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області, що полягає у перевищенні повноважень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області, в термін передбачений законодавством.

Листом від 16.03.2023 за № 31805/Ш-6883/20.4.1 Міністерство Юстиції України надало відповідь ОСОБА_1 на звернення від 10.03.2023, яке надійшло з приводу розгляду звернення від 16.01.2023, зазначивши «...Ваше звернення від 16.01.2023 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.01.2023 за № Ш - 1253. Листом Міністерства юстиції України від 22.02.2023 № 21865/Ш-1253/20.4.1 на Вашу адресу рекомендованою кореспонденцією надано відповідь на питання, викладені у зверненні від 16.01.2023 на Вашу адресу».

07.08.2023 позивач звернулася зі скаргою до Міністерства юстиції України щодо оскарження дій посадових осіб Пустомитівського відділу ДВС Західного МРУ МЮУ по ВП № НОМЕР_1, де позивач просила: « 1. Визнати порушення ЗУ «Про виконавче провадження» начальником відділу ДВСУ у Львівській обл. п. Гнатишин І.С. по відношенню до неї стягувача у АСВП № НОМЕР_2, та боржника у АСВП № НОМЕР_3, своєю постановою.

2. Надати доручення начальнику Пустомитівського відділу ДВСУ у Львівській області п. Гнатишину І.С. скасувати (постанову) повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого листа виданого Галицьким р/с від 16.11.2021 р.

3. У термін передбачений ЗУ «Про виконавче провадження» ст. 74 повідомити її на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Листом від 05.09.2023 за № 116580/Ш-26550/20.3.2 Міністерство Юстиції України повідомило ОСОБА_1 , що у Департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на розгляді знаходяться її звернення від 07.08.2023, 14.08.2023, від 18.08.2023, від 29.08.2023 та звернення від 23.08.2023, прийняті на особистому прийомі. З приводу піднятих у зверненнях питань щодо їх розгляду за її участю, відповідно до положень статті 18 Закону України «Про звернення громадян», Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України інформує, що 07.09.2023 о 15:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 73 відбудеться розгляд звернень за її участю. Запрошено взяти участь у розгляді звернень у зазначений час.

Листом від 12.09.2023 за № 119726/Ш-26550/20.03.2 Міністерство Юстиції України письмово повідомило ОСОБА_1 щодо результату розгляду звернень від 07.08.2023, 14.08.2023, 18.08.2023, 23.08.2023, 29.08.2023.

12.09.2023 позивач звернулася із вимогою (повторною) до Міністерства юстиції України ( ОСОБА_9 ), у якій просила:

1. Здійснити контроль за дотриманням в повному об`ємі Конституції України, ч. 3 п. 3 чт. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» ст. 18, 19 ЗУ «Про звернення громадян».

2. В термін до 22.09.2023 відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про звернення громадян повідомити заявника, про результати розгляду скарги від 07.08.2023 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 Звернення позивача від 12.09.2023 зареєстроване в Мін`юсті 12.09.2023 за № Ш-31288.

За результатами розгляду звернення від 12.09.2023, Міністерство юстиції України листом від 26.09.2023 за № 126256/Ш-31288/20.3.2 повідомило позивача про те, що відповідно до вимог статті 18 Закону, Департаментом розглянуто її звернення від 07.08.2023, 14.08.2023, 18.08.2023, 23.08.2023, 29.08.2023, 07.09.2023 за її участю.

Відповідь за результатами розгляду вищезазначених звернень надано листом Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.09.2023 №119726/11-26550/20.3.2, яку надіслано на адресу рекомендованим листом та на електронну адресу.

Стосовно піднятого у зверненні питання поінформовано, що 07.09.2023 під час розгляду звернень за її участю, працівниками Департаменту їй неодноразово запропоновано ознайомитись з матеріалами перевірки за результатами розгляду звернень від 07.08.2023, 14.08.2023, 18.08.2023, 29.08.2023, 23.08.2023, 07.09.2023, проте ознайомитись із матеріалами перевірки вона відмовилися.

19.10.2023 ОСОБА_1 звернулася до Мін`юсту із зверненням, у якому просила:

1. Здійснити розгляд її скарг від 16.01.2023 та від 7.08.2023 невідкладно у повній відповідності до Конституції України ЗУ «Про звернення громадян», ЗУ «Про виконавче провадження» зі змінами та уточненнями від 12.01.2023.

Вказане звернення ОСОБА_1 від 19.10.2023 зареєстроване в Міністерстві за № Ш-35982 та прийняте на особистому прийомі в.о. Державного секретаря, про що свідчить картка особистого прийому заявника від 19.10.2023.

Листом від 17.11.2023 за № 151494/Ш-35982/20.3.2 Міністерство юстиції України надало позивачу письмову відповідь на звернення від 19.10.2023.

Постановляючи рішення, суд першої і станції виходив з того, що частиною 2 статті 19 Конституції України визначений обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР) визначено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 4 Закону № 393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Частинами 1, 3, 4 ст. 3 Закону № 393/96-ВР встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Як уже зазначалось вище, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 зверталася до Мін`юсту із зверненнями від 16.01.2023, 10.03.2023, 07.08.202, 14.08.1012, 18.08.2023, 23.08.2023, 29.08.2023, 12.09.2023, 19.10.2023.

Відповідно до ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Крім того, судом встановлено, що повноваження відповідача щодо розгляду звернень громадян визначені Положенням про Мін`юст, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (далі - Положення № 228).

Згідно із п.п. 33 п. 4 Положення № 228 Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань організовує розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних із діяльністю Міністерства юстиції України, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належить до сфери його управління, а також стосовно актів, які ним видаються.

Відповідно до п.п. 10, 11 п. 4 Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Мін`юсту від 20.04.2016 № 1183/5, зареєстрованого у Міністерстві 22.04.2016 за № 617/28747 (із змінами), управління відповідно до покладених на нього завдань розглядає звернення громадян та юридичних осіб з питань, пов`язаних із виконанням рішень, аналізує стан цієї роботи, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг, розглядає запити на отримання публічної інформації, про що ОСОБА_1 проінформовано листом Департаменту ДВС від 28.12.2022 № 123780/Ш-30126/20.4.1, який наявний у матеріалах справи.

З огляду на вимоги вищевказаної норми, судом першої інстанції з`ясовано, що звернення позивача скероване для розгляду до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Управління).

За наслідками розгляду звернень ОСОБА_1 від 19.12.2022 та 26.12.2022 позивачу надана відповідь листом Управління від 11.01.2023 № 178/6-23/8.

У подальшому, 16.01.2023 за № Ш-1253 у Мін`юсті зареєстроване звернення ОСОБА_1 від 16.01.2023 на рішення, дії та бездіяльність Департаменту ДВС.

При цьому, суд слушно вказав, що відповідно до ст. 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно судом встановлено, що Міністерство юстиції України згідно вимог статті 20 Закону № 393/96-ВП листом від 15.02.2023 № 18391/Ш-1253/20.4.1 повідомило ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із перевіркою фактів викладених у зверненні від 16.01.2023, продовжив строк розгляду вказаного звернення.

Листом від 22.02.2023 № 21865/Ш-1253/20.4.1 Мін`юст надав позивачу відповідь за результатами розгляду звернення від 16.01.2023 за № Ш-1253.

Листами від 16.03.2023 № 31805/Ш та від 16.03.2023 № 31805/Ш-6883/20.4.1 надано відповідь за результатами розгляду звернення від 10.03.2023.

Відповідно до ст. 22 Закону № 393/96-ВР, керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян зобов`язані проводити особистий прийом громадян. Прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян.

Порядок прийому громадян в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, об`єднаннях громадян визначається їх керівниками. За їхнім рішенням особистий прийом громадян може бути призупинено на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина.

Відповідно, листом від 05.09.2023 № 116580/Ш-26550/20.3.2 Міністерство Юстиції України повідомило ОСОБА_1 щодо звернень від 07.08.2023, від 14.08.2023, від 18.08.2023, від 23.08.2023, від 29.08.2023, вказавши, що 07.09.2023 о 15:00 год відбудеться розгляд прийнятих на особистому прийомі звернень, за участю заявника.

Листом від 12.09.2023 № 119726/Ш-26550/20.03.2 Міністерство Юстиції України письмово повідомило ОСОБА_1 щодо результату розгляду звернень від 07.08.2023, від 14.08.2023, від 18.08.2023, від 23.08.2023, від 29.08.2023.

Листом від 26.09.2023 № 126256/Ш-31288/20.3.2 надано відповідь за результатами розгляду звернення від 12.09.2023.

Листом від 17.11.2023 № 151494/Ш-35982/20.3.2 надано відповідь за результатами розгляду звернення від 19.10.2023.

З викладеного вище, вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до Міністерства юстиції України з різними зверненнями протягом 2023 року. Щодо кожного звернення були надані відповіді у різні терміни.

Так, відповідно:

- звернення від 16.01.2023 розглянуто протягом 30 днів, тобто в межах строку, передбаченого Законом № 393/96-ВР;

- звернення від 10.03.2023 розглянуто за 6 днів;

- декілька звернень, які зареєстровані у серпні 2023 року, відповіді позивачу надані впродовж 29 днів після першого звернення від 07.08.2023, що відповідає встановленим Законом № 393/96-ВР строкам;

- звернення від 12.09.2023 розглянуто за 14 днів;

- звернення від 19.10.2023 розглянуто за 29 днів, тобто в межах строку, передбаченого Законом № 393/96-ВР.

З огляду на встановлене вище суд дійшов підставного висновку, що всі звернення ОСОБА_1 . Міністерство юстиції України розглянуло в строки, передбачені статтею 20 Закону № 393/96-ВР.

При цьому, суд першої інстанції слушно зауважив, що обґрунтування позовної заяви не містять конкретних доводів про те, яким чином та у який спосіб відповіді посадових осіб Міністерства юстиції України порушують конституційні права та свободи позивача.

Факт надання відповідей на всі звернення позивача Мін`юстом не заперечується позивачем, а обґрунтування того, з яких підстав ОСОБА_1 не погоджується із наданими відповідями щодо порушених у зверненні питань, позовна заява не містить.

Оскільки, звернення позивачки розглянуті в межах компетенції відповідачів у спосіб, у порядку та у строки, що встановлені чинним законодавством, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності посадових осіб Міністерства юстиції України.

Щодо тверджень позивача про те, що внаслідок преюдиції ОСОБА_1 має право на не доказування подій, що відбулись у періоди з 16.01.2023 по 28.11.2023, з 19.10.2023 по 17.11.2023, з 16.01.2023 по 29.11.2023, а також право на твердження, що відповідачі по відношенню до ОСОБА_1 здійснили зловживання владою, суд першої інстанції слушно зауважив, що згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Спірні правовідносини виникли з приводу непогодження позивача із діями та бездіяльністю відповідачів щодо розгляду її звернень.

Враховуючи те, що з приводу вказаних правовідносин відсутні обставини, які б були встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, суд першої інстанції правильно вважав безпідставними доводи ОСОБА_1 щодо преюдиційності обставин справи.

Відтак, і в цій частині позовних вимог суд правильно відмовив у їх задоволенні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі №380/26772/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених частиною 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула