Справа № 160/31826/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2024 року м. Дніпросправа № 160/31826/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року (головуючий суддя М.М. Бухтіярова)

у справі №160/31826/23

за позовом Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»

до Державної податкової служби України

про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування Висновку, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2023 Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, в якому просило:

- визнати протиправними дії службової особи ДПС - заступника начальника відділу взаємодії з правоохоронними органами та інформаційно-аналітичного забезпечення Департаменту боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Державної податкової служби України, ОСОБА_1 , державного службовця 5 рангу з проведення незаконного аналізу фінансово-господарської діяльності Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», який оформлений Висновком Аналітичного дослідження від 16.12.2021 №79/99-00-08-04-20/00191000;

- визнати протиправним та скасувати Висновок Аналітичного дослідження від 16.12.2021 №97/99-00-08-04-20/00191000 про результати дослідження фінансово-господарської діяльності Акціонерного товариства «Південний гірничо- збагачувальний комбінат» () щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних із легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням територизму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, та/або інших правопорушень за період з 01.01.2018 по 09.12.2021.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстави для поновлення строку та з наданням належних доказів на підтвердження поважних причин його пропуску.

14.12.2023 представник позивача подав заяву на усунення недоліків позову, в якій просив поновити пропущений строк звернення до суду.

В обґрунтування поважних причин пропуску строку представником позивача зазначено, що 08.12.2021 відносно позивача за фактом ймовірного ухилення від сплати податків та інших обов`язкових платежів було відкрито кримінальне провадження №0002525 за ст.212 ч.3 КК України. Позивачу з матеріалів клопотання прокурора ОСОБА_2 в межах кримінального провадження №0002525 від 08.12.2021 про арешт майна справи №716/3959/22 (АТ «ПівдГЗК»), яке було подано прокурором 03.02.2022 до Шевченківського районного суду м. Києва, стало відомо, що фактично однією з підстав для відкриття кримінального провадження стали лист ДПС України від 03.12.2021 №16918/5/99-00-07-04-05 та Висновок аналітичного дослідження ДПС України від 16.12.2021 №79/99-00-08-04-20/00191000. З того часу адвокатами позивача вчинялись дії щодо ознайомлення та отримання вказаних документів. Лише 07.10.2023 під час ознайомлення з матеріалами справи №761/37468/23 (про накладення арешту на тимчасово вилучене у ході проведення огляду майно) представнику позивача вдалось ознайомитись з Висновком аналітичного дослідження ДПС України від 16.12.2021 №79/99-00-08-04-20/00191000.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 з посиланням на п. 1, 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовну заяву повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Суд першої інстанції виходив з відсутності в матеріалах справи доказів усунення недоліків позовної заяви, оскільки позивачем хоч і подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, однак без доказів на підтвердження поважності причин несвоєчасного звернення до суду.

Суд зазначив, що обставини, з якими представник позивача пов`язує поважність причин пропуску строку звернення до суд із цим позовом, не підтверджені документально. Листи-запити до ДПС України про отримання документів (в тому числі оскаржуваного висновку) не змінюють момент, з якого позивач дізнався про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 19 грудня 2023 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу передати на розгляд суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважає правильними висновки суду першої інстанції про не доведення позивачем обставин, з якими позивач пов`язує поважність причин пропуску строку звернення до суду, і відсутність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду. Також з огляду на визначений позивачем спір відповідач вважає, що справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

В поданих суду додаткових поясненнях позивач зазначає, що ним подана заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду разом із позовною заявою 04.12.2023 і окрім того, 14.12.2023 позивач подав до суду заяву про поновлення строку з доказами на підтвердження поважності його пропуску, відтак позивач вважає, що у справі наявні усі належні та допустимі докази, які підтверджують дату, коли позивачу стало та об`єктивно могло стати відомо про порушення законних інтересів та прав. Крім того, позивач вважає безпідставними доводи відповідача про непідсудність справи адміністративному суду.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Спір між сторонами у цій справі виник з приводу проведеного посадовою особою Державної податкової служби України аналізу фінансово-господарської діяльності Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», який оформлений Висновком Аналітичного дослідження від 16.12.2021 №79/99-00-08-04-20/00191000.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальними правилами ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, на який також посилається суд першої інстанції, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Виходячи з наведених вище правових норм, під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Такий строк обмежує час, протягом якого певні правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними законодавчо визначених процесуальних дій.

Дотримання строку звернення до адміністративного суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Частиною 1 статті 121 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

При цьому причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, пов`язані з об`єктивними, дійсними, перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, вчинити відповідні процесуальні дії та підтверджені належними доказами.

З цього приводу слід зауважити, що суд, оцінюючи обставини, які перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне звернення за захистом порушених прав, свобод та інтересів, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви з підстав неусунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, неподання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Матеріали справи свідчать, що одночасно з позовною заявою позивач 04.12.2023 подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, також 14.12.2023 позивачем подано до суду першої інстанції заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами на підтвердження поважності його пропуску.

З наданих позивачем пояснень та документів вбачається, що про висновок аналітичного дослідження ДПС України від 16.12.2021 №79/99-00-08-04-20/00191000 позивач дізнався 03.02.2022 з матеріалів клопотання прокурора ОСОБА_2 в межах кримінального провадження №0002525 від 08.12.2021, але лише 07.10.2023 під час ознайомлення з матеріалами справи №761/37468/23 (про накладення арешту на тимчасово вилучене у ході проведення огляду майно) представник позивача зміг ознайомитись з означеним висновком аналітичного дослідження ДПС України від 16.12.2021 №79/99-00-08-04-20/00191000.

Вказані обставини позивач підтверджує чисельним листуванням з ДПС України з приводу надання для ознайомлення та отримання відповідних інформації і документів, а також зверненням до Офісу Генерального прокурора України і Бюро економічної безпеки України по кримінальному провадженню №0002525 від 08.12.2021, поданням клопотання до Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/18877/23 (додатки до заяви про поновлення строку від 14.12.2023).

Таким чином, позивач з того моменту, коли йому стало відомо про складений висновок аналітичних досліджень від 16.12.2021, на протязі тривалого часу вживав можливі заходи для ознайомлення з документами, володільцем яких є відповідач, зокрема зі спірним висновком аналітичних досліджень, і лише 07.10.2023 ознайомившись з матеріалами справи №761/18877/23, позивач дізнався про порушення своїх прав.

Суд першої інстанції, правильно вказуючи, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів, разом з тим, не встановив, коли позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів, та не зазначив моменту, з якого позивач дізнався про порушення своїх прав.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що факт того, що позивач дізнався про наявність оскаржуваного висновку аналітичних досліджень від 16.12.2021, не є свідченням обізнаності позивача про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

За встановлених у справі обставин суд апеляційної інстанції вважає очевидним факт відсутності в діях позивача триваючої пасивної поведінки і пропуск строку звернення до суду в даному випадку обумовлений незалежними він нього обставинами, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду з цим позовом.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що повертаючи адміністративний позов ухвалою від 19 грудня 2023 року, суд першої інстанції вказаних вище обставин не врахував. Отже, оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.320 КАС України є підставою для скасування ухвали суду про повернення адміністративного позову з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 320, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі №160/31826/23 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко