Справа № 484/931/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 484/931/24

Головуючий в 1 інстанції Маржина Т.В. Дата і місце ухвалення: 02.05.2024р., м. Первомайськ
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

(у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання,

справу розглянуто в порядку п.2 ч.1 ст.311 КАС України)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1408456 від 10.02.1024 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. та просив закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, не містить жодного посилання на докази, які б вказували на зафіксоване правопорушення, при винесенні постанови було порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, працівник поліції не надав йому можливості скористатися послугами захисника та склав постанову в службовому автомобілі у відсутність його як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вважає, що висновок щодо необхідної наявності захисного пристрою, який нібито передбачений конструкцією транспортного засобу, зроблено безпідставно, оскільки будь-якими технічними засобами інспектор не користувався. На причепі були встановлені всі передбачені конструкцією захисні пристрої. Зазначив, що працівник поліції не склав акту перевірки технічного стану транспортного засобу, не надав йому копію такого акту. Після винесення постанови він продовжив рух, відповідачем не було заборонено експлуатацію даного транспортного засобу. За таких обставин просив скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 травня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 02.05.2024 р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволені позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності саме за те, що він керував транспортним засобом, на якому відсутній задній захисний пристрій бампер, зазначає, що такий факт підтверджується фотознімками, які були додані до позову.

Апелянт звертає увагу, що постанова стосується виключно транспортного засобу SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_1 , а не транспортного засобу НОМЕР_2 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2024 року ОСОБА_1 о 07:06 годині по автодорозі Старокиївське шосе в м. Одеса, 21 км 500 м керував транспортним засобом MAN TGA д.н.з НОМЕР_2 з причепом SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений поліцейським УПП в Одеській області старшим сержантом поліції Павленком О.М., який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1408456 від 10.02.2024 року за ч.1 ст. 121 КУпАП за порушення п.31.4.7.е ПДР України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП у керуванні транспортним засобом MAN TGA д.н.з НОМЕР_2 з причепом SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_1 , який не мав заднього захисного пристрою, а саме бамперу, який передбачений конструкцією транспортного засобу.

Не погоджуючись з правомірністю зазначеної постанови позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції приймаючи рішення дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки з постанови вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності саме за керування транспортним засобом з причепом, який не мав заднього захисного пристрою бамперу, що передбачений конструкцією транспортного засобу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі ч. 1 ст. 121 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктом 1статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ч.1 ст.121 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. «е» п. 31.4.7 (е) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів, зокрема, якщо відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Отже, відсутність грязезахисних фартухів і бризговиків віднесено до технічних несправностей транспортного засобу, за наявності яких експлуатація його забороняється, а у разі такої експлуатації настає відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

При цьому, конструкція цієї норми права дає підстави для висновку, що словосполучення «відсутній передбачений конструкцією» відноситься як до бампера або заднього захисного пристрою, так і до грязезахисних фартухів і бризговиків.

Таким чином, якщо конструкцією транспортного засобу грязезахисні фартухи та бризговики не передбачені, то це не буде порушенням вимог п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього рухуУкраїни.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що позиція щодо встановленого порушення в оскаржуваній постанові та позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяві та в апеляційній скарзі, відрізняються між собою.

Так, апелянт просить звернути увагу суду на те, що постанова стосується виключно транспортного засобу SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_1 , а не транспортного засобу MAN TGA НОМЕР_2 .

В свою чергу з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб MAN TGA НОМЕР_2 - спеціалізований вантажний контейнеровоз-С, а транспортний засіб SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_1 - спеціалізованим причіп.

Згідно постанови поліцейський притягнув позивача до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом MAN TGA д.н.з НОМЕР_2 з причепом SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_1 , який не мав заднього захисного пристрою, а саме бамперу, який передбачений конструкцією транспортного засобу.

Тобто, згідно оскаржуваної постанови, інспектор під час встановлення правопорушення зазначив, що саме причіп, чим є транспортний засіб SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_1 , не має заднього захисного пристрою, однак згідно фото наявних в матеріалах справи такі висновки інспектора спростовуються, оскільки задній захисний пристрій наявний.

Таким чином колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що постанова стосується саме транспортного засобу MAN TGA НОМЕР_2 - спеціалізований вантажний контейнеровоз-С.

При цьому слід зазначити, що настання відповідальності за порушення наведеного пп. (е) п. 31.4.7. Правил дорожнього руху можливе за наявності двох обставин: по-перше, конструкцією транспортного засобу має бути передбачений бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризговики; по-друге, зазначений елемент конструкції транспортного засобу має бути відсутній.

Відповідно до наказу № 534 від 13.10.2008 року МВС України «Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобі під час їх експлуатації» на автомобільних дорогах і вулицях можуть бути перевірені КТЗ незалежно від їх призначення, місця реєстрації та належності, крім автомобілів: швидкої медичної допомоги, оперативних та аварійно-рятувальних служб, військових і дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, а також тих, що рухаються в колонах.

За результатами перевірки складається Акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу (далі - Акт перевірки) за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві КТЗ.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доказування у цьому випадку про те, що конструкція транспортного засобу передбачає наявність грязезахисних фартухів та бризговиків покладено на відповідача.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.02.2019 р. по справі № 524/9843/16-а.

Таким чином навіть якщо погодитись з позиціє відповідача про те, що оскаржувана постанова стосується транспортного засобу MAN TGA НОМЕР_2 - спеціалізований вантажний контейнеровоз-С, то з оскарженої постанови не вбачається, чим передбачено наявність грязезахисних фартухів та бризговиків і як саме поліцейський встановив, що конструкція цього транспортного засобу їх передбачає (посилання на ДСТУ тощо).

В даному випадку, поліцейський не склав акт перевірки технічного стану ТЗ та його копія позивачу не видавалась, оскільки доказів протилежному матеріли справи не містять.

Відповідач не надав доказів, що конструкцією транспортного засобу позивача грязезахисні фартухи передбачені.

З урахуванням наведеного, в даному випадку, слід окремо зазначити, що відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, за викладених у постанові обставин, на думку суду, є недоведеним та не тягне за собою вищевказану адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки відповідач не подав суду достатніх доказів, то суд при розгляді даного позову виходить з того, що такі докази події та докази порушення водієм ПДРУ відсутні. Таким чином, при розгляді даного позову суд виходить з того, що посадова особа, яка притягла позивача до адміністративної відповідальності, не виконала вимоги закону щодо збирання доказів, фіксування доказами адміністративного порушення, доведення складу та події адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 липня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук