Справа № 580/4723/24
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2024-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року справа № 580/4723/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія Черкасибудмонтаж» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «Будівельно-виробнича компанія Черкасибудмонтаж» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 31.01.2024 №1127/23-00-07-04-01, №1125/23-00-07-04-01, №1126/23-00-07-04-01.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що віднесення контрагента-постачальника ТОВ «Компанія Укрбудкабель» до ризикових платників податку на додатну вартість не є підставою для не включення позивачу сум ПДВ згідно податкових накладних, виписаних ТОВ «Компанія Укрбудкабель» до податкового кредиту.

Ухвалою суду від 15.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що за наслідками проведеної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за липень 2021 року по взаємовідносинах позивача з ТОВ «Компанія Укрбудкабель» було встановлено порушення позивачем вимог податкового та валютного законодавства, оскільки контрагента-постачальника ТОВ «Компанія Укрбудкабель», який виписав податкові накладні, віднесено до ризикових платників податку на додатну вартість, тому відповідач вважає, що контролюючий орган на підставі висновків акту перевірки правомірно виніс оскаржувані ППР.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області на підставі наказу від 20.12.2023 № 2233-п, виданого на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Будівельно-виробнича компанія Черкасибудмонтаж» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за липень 2021 року по взаємовідносинах з ТОВ «Компанія Укрбудкабель» ().

За результатами перевірки складено акт від 29.12.2023 №13285/23-00-07-04-01/43635205, яким встановлено порушення позивачем вимог:

- п. 44.1, 44.2, п. 44.6 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на прибуток за 2021 рік на суму 340594 грн;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість за липень 2021 року на загальну суму 378292 грн;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у результаті завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації) за липень 2021 року на суму 146 грн.

ТОВ «БВК Черкасибудмонтаж» подано до ГУ ДПС у Черкаській області заперечення від 16.01.2024 № 16/01-2024 на висновки акту перевірки.

Постійна комісія з питань розгляду заперечень в ГУ ДПС у Черкаській області залишила висновки акту перевірки без змін, а заперечення позивача без задоволення.

На підставі акта перевірки від 29.12.2023 №13285/23-00-07-04-01/43635205 Головним управлінням ДПС у Черкаській області винесено податкові повідомлення-рішення від 31.01.2024 №1127/23-00-07-04-01, №1125/23-00-07-04-01, №1126/23-00-07-04-01.

Вважаючи спірні рішення протиправними через їх не отримання, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням І сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, будь-які документи мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення бухгалтерського обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних бухгалтерського обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Сам факт перерахування платником податків коштів контрагенту за відсутністю реального постачання останнім товарів/послуг не може зменшувати фінансовий результат до оподаткування, виходячи із такого.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно п.8 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 року № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.02.2013 року за № 336/22868, у звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період.

Відповідно до п.3.2 роз. III Наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року № 433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності» (далі - Наказ № 433) у звіті про фінансові результати наводяться доходи і витрати, які відповідають критеріям, визначеним в національних положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

Керуючись п. 3,5. Наказ №433 у статті «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» відображаються виробнича собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) та/або собівартість реалізованих товарів. Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» визначається згідно з Положенням (стандартом ) бухгалтерського обліку 9 «Запаси» (далі - Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 751/4044, Положенням (стандартом ) бухгалтерського обліку 16 (далі - Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за № 27/4248,

На підставі п.6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені, п. 10 собівартість реалізованих товарів визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси».

Пунктом 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №9 «Запаси», встановлено, що запаси - активи, які утримуються для подальшого продажу (розподілу, передачі) за умов звичайної господарської діяльності; перебувають у процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва; утримуються для споживання під час виробництва продукції, виконання робіт та надання послуг, а також управління підприємством/установою.

Також п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 9 «Запаси», встановлено, що запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство/установа отримає в майбутньому економічні вигоди, пов`язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.

Матеріалами справи підтверджено, що за наслідками перевірки повноти декларування ТОВ «БВК Черкасибудмонтаж» показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено заниження фінансового результату до оподаткування на суму 1892188 грн.

Перевіркою відображених показників за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 у сумі 3095,00 тис. грн у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» звіту про фінансові результати встановлено завищення задекларованих ТОВ БВК «Черкасибудмонтаж» показників у рядку звіту про фінансові результати 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» на загальну суму 1892,2 тис. грн на підставі порушень податкового законодавства наведених нижче та відповідно до задекларованої Фінансової звітності малого підприємства за 2021 рік від 28.02.2022 №943568168 у рядку 1100 «Запаси» Балансу складеного на 31.12.2021 показники станом на 01.01.2021 та 31.12.2021 відсутні, що свідчить, що вартість придбаних ТМЦ оформлених від контрагента-постачальника ТОВ «Компанія Укрбудкабель» платником включено до собівартості виконаних робіт.

Статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996) встановлено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно частини першої статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно частини другої статті 9 Закону № 996 первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу.

Згідно п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

На підставі п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Проведеною перевіркою відображеного показника за липень 2021 року у загальній сумі 416146 грн. встановлено завищення задекларованих ТОВ «БВК «Черкасибудмонтаж» показників у рядку 10.1 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України за основною ставкою» на суму 378438 грн. за рахунок оформлення придбання у котрагента - постачальника ТОВ «Компанія Укрбудкабель» () кабелю в асортименті

У періоді, що перевіряється ТОВ «Компанія Укрбудкабель» () оформило на адресу ТОВ БВК «Черкасибудмонтаж» реалізацію кабелю на загальну суму 2270625,50 грн. у т.ч. ПДВ 378437,58 грн.

Аналізом ЄРПН, по ланцюгу придбання, встановлено, що постачальником кабелю на адресу ТОВ «Компанія Укрбудкабель» (), у періоді, що перевіряється було ТОВ «ЕВЕРГРИН ЕКО» () (платник податків за основним місцем обліку, на обліку - ГУ ДПС у Харківській обл. Холодногірська ДПІ, основний вид діяльності - 46.41-оптова торгівля текстильними товарами), яке у 2021 році імпортувало з Китаю та Туреччини меблі, взуття, іграшки, швейну фурнітуру, будівельні вироби з пластмаси, сумочки, білизну, ковдри та ін. та разом з цим придбавало, згідно даних ЄРПН, продукти харчування, напої, засоби гігієни, корм для тварин, побутову хімію. Тобто, у ТОВ «Компанія Укрбудкабель» відсутній ланцюг постачання кабелю від виробника (імпортера) до ТОВ БВК «Черкасибудмонтаж».

Так, за результатами аналізу ІКС «Податковий блок» (Архів електронної звітності (ЄРПН) та наявними ознаками нереальності оформлення господарської операції з придбання кабелю у ТОВ «Компанія Укрбудкабель», перевіркою встановлено:

- операція з оформлення придбання ТМЦ у 2021 року була разовою;

- аналізом ЄРПН встановлено відсутність виробника (імпортера) товару по ланцюгу постачання (обрив ланцюга постачання);

- аналізом ЄРПН встановлено, що контрагент позивача ТОВ «Компанія Укрбудкабель» придбало у 2021 році кабель в загальній кількості 171 т, проте реалізовано за відповідний період вже 522 т (згідно фінансового звіту за 2021 рік, запаси станом на 31.12.2021 становили 42,2 тис.грн);

- контрагент-постачальник ТОВ "Компанія Укрбудкабель" є ризиковим платником податку на додану вартість (рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості від 07.12.2021 №35956 на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку (підприємство та/або контрагент задіяніу проведенніризикових операцій);

- у товарно-транспортній накладній зазначено в розділі «пункт навантаження» зазначено адресу офісного приміщення ТОВ "Компанія Укрбудкабель";

- аналізом ЄРПН та податкової звітності форми 1ДФ (ознака доходу « 157»), встановлено відсутність придбання транспортно-експедиційних послуг за ймовірним маршрутом перевезення товару м. Харків - м. Сміла, Черкаської області за перевіряємий період;

- відсутність сертифікатів якості та послуг по сертифікації товару на території України;

- згідно інформаційного ресурсу мережі Інтернет відсутня інформація щодо наявності офіційного сайту (порталу) ТОВ «Компанія Укрбудкабель» для інформаційно-комунікаційної діяльності;

- у контрагента-постачальника ТОВ «Компанія Укрбудкабель» згідно ЄРПН відсутній податковий кредит по отриманим послугам оренди офісного приміщення за адресою розташування офісу Харківська обл., м. Харків, проспект Героїв Сталінграда, 45 (інформація ТОВ «КУБК» про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність відповідно до форми 20-ОПП, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна);

- згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.07.2021 №68 документально оформлено автопослуги по перевезенню вантажу, але в єдиному реєстрі податкових накладних відсутня зареєстрована податкова накладна за липень 2021 року на загальну суму з ПДВ 52012,80 грн (ПДВ 8668,80 грн);

- у контрагента-постачальника ТОВ «Компанія Укрбудкабель» відсутні ресурси для проведення навантаження та розвантаження товару.

Таким чином, за результатами зібраної податкової інформації, що зазначена в акті перевірки та у зв`язку з частковим наданням первинних документів до перевірки, не підтверджується реальність здійснення господарської операції з придбання кабелю у ТОВ «Компанія Укрбудкабель» () на суму ПДВ 378437,58 грн за липень 2021 року.

Враховуючи викладене за сукупністю вищенаведених фактів, перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій документально оформлених між ТОВ «Будівельно- виробнича компанія Черкасибудмонтаж» та ТОВ «Компанія Укрбудкабель» у липні 2021 щодо документального придбання кабелю.

Таким чином, прийняті контролюючим органом податкові повідомлення-рішення від 31.01.2024 №1127/23-00-07-04-01, №1125/23-00-07-04-01, №1126/23-00-07-04-01 є правомірними та скасуванню не підлягають.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ