Справа № 127/6515/24
Суддя: Каленяк Р. А.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/6515/24
Провадження № 2-а/127/39/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Каленяк Р.А. розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕНА № 1486897 від 21.02.2024, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕНА № 1486897 від 21.02.2024, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

21.02.2024 поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, сержантом поліції Ужваком Олексієм Романовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1486897 про те, що 21.02.2024 у м. Вінниця по вул. Київська, 173, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки DAF XF 105 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із тріщиною лобового скла, більш ніж 5 мм в зоні дії склоочисників, та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 ПДР України та накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу розміром 425 грн.

Позивач із фактом скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП категорично не погоджується, вважає дії працівника поліції неправомірними, зупинку транспортного засобу безпідставною, а складену ним постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною із порушенням та його права на захист, а отже такою, що має бути скасована.

До того ж, позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Справи незначної складності визначаються ч. 6 ст. 12 КАС України.

Згідно із ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Ухвалою суду від 06.03.2024 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

27.03.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з диском відеофіксацією скоєного правопорушення.

З відзиву на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що під час патрулювання 04.01.2024 в м. Вінниця, по вул. Київська, 173 інспектором роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП Ужваком Олексієм Романовичем було зупинено транспортний засіб DAF XF 105 460, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував із тріщиною лобового скла, більшою ніж 5 мм в районі дії склоочисників, та під час перевірки документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у зв`язку з чим він порушив п.п. 2.1. ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, інспектором поліції було прийнято рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1486897 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Представник відповідача вважає позовні вимоги позивача безпідставними а постанову серії ЕНА № 1486897 від 21.02.2024 правомірною, обґрунтованою, законною та такою, що не підлягає скасуванню.

08.04.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив.

У відповіді позивач зазначає, що у відзиві відповідач не спростував позовних вимог, не надав достовірних доказів як правомірності причини зупинки транспортного засобу так і винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та просив позовну заяву задовольнити.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04.01.2024 поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції , сержантом поліції Ужваком Олексієм Романовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1486897 про те, що 21.02.2024 у м. Вінниця по вул. Київська, 173, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки DAF XF 105 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із тріщиною лобового скла, більш ніж 5 мм в зоні дії склоочисників, та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п. 2.1 ПДР України та накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу розміром 425 грн.

На прохання ОСОБА_1 пояснити причину зупинки, щоб впевнитись, що вона законна, поліцейський посилався на статтю 35 пункт 3 ЗУ «Про Національну поліцію», не надавши при цьому жодних конкретних доказів або інформації про причетність позивача до будь-якого правопорушення.

Частиною першою ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.4(а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

Пунктом 2.1 ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а згідно п. 2.1(ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Працівник поліції підійшов до водія, представився та роз`яснив водієві його порушення ПДР України. Суть правопорушення полягало у тому, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки DAF XF 105 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із тріщиною лобового скла, більш ніж 5 мм в зоні дії склоочисників. На вимогу інспектора позивач посвідчення водія не пред`явив.

Зупинка транспортного засобу позивача за твердженням відповідача відбулося через допущене позивачем порушення вимог ДСТУ 3649: 2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» .

У зазначеному ДСТУ 3649:2010 викладені вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації.

Згідно з п. 1.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 6.8. ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до інших елементів конструкції.

Зокрема, підпунктом 6.8.5 пункту 6.8 ДСТУ 3649:2010 визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Разом з тим, приписами ДСТУ 3649:2010 такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

Доводи відповідача про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України ґрунтуються на тому, що позивач керував транспортним засобом, який використовується для перевезення вантажів, що має технічну несправність, а саме тріщину на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Приписами пп. 31.4 п. 31 ПДР заборонено експлуатацію транспортних засобів за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

У наведеному пункті ПДР викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється їх експлуатація.

Вказаний перелік технічних несправностей, наведений в п. 31 ПДР, не містить такої несправності, як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Отже, у розумінні Правил дорожнього руху тріщина на склі автомобіля позивача не віднесена до технічної несправності автомобіля. Фактично наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Крім того, згідно доказів, наданих представником відповідача, а саме, відеозапису вчинення адміністративного правопорушення, вбачається, що факт наявності тріщини лобового скла, більш ніж 5 мм в зоні дії склоочисників не підтверджується, адже з даного відеозапису не можливо встановити, яким чином інспектор поліції дійшов висновку, що розмір тріщини скла є більш ніж 5 мм, адже заміри не здійснювались, свідки не залучались.

Також, з дослідженого відеозапису, який був доданий позивачем до позовної заяви вбачається, що інспектором поліції без розгляду справи та оцінки доказів була винесена постанова серії ЕНА № 1486897 від 21.02.2024. Докази того, що інспектором поліції дотримана процедура розгляду справи при винесенні постанови серії ЕНА № 1486897 від 21.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП судом не встановлено та відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до статті 1 КУпАП, його завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За частинами 1 та 2 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Зважаючи на наслідки розгляду справи, суд вважає за необхідне застосувати ст. 139 КАС України й судовий збір понесений позивачем стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Так, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 7, 9, 126, 245, 251, 252, 293 КУпАП, ст. 5, 6, 9, 12 ,77,139, 241 246, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕНА № 1486897 від 21.02.2024, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП задовольнити.

Постанову винесену поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції , сержантом поліції Ужваком Олексієм Романовичем серії ЕНА № 1486897 від 21.02.2024, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3, 03048, адреса для листування: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, 21010.

Суддя: