Справа № 160/24763/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2024 року м. Дніпросправа № 160/24763/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Представництва «Ілф Консалтінг Інженірс Польща СП З О.О.»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року (головуючий суддя О.С. Рябчук)

у справі №160/24763/23

за позовом Представництва «Ілф Консалтінг Інженірс Польща СП З О.О.»

до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2023 Представництво «Ілф Консалтінг Інженірс Польща СП З О.О.» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправними і скасувати податкову вимогу №0-0436 від 11.04.2023 та рішення №0-0436 про опис майна в податкову заставу від 11.04.2023, прийняті ГУ ДПС України в Дніпропетровській області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЛФ КОНСАЛТІНГ ІНЖЕНІРС ПОЛЬЩА».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 адміністративний позов залишено без руху. Позивачеві надано строк на усунення недоліків адміністративного позову, а саме: запропоновано надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

09.10.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Представництва «Ілф Консалтінг Інженірс Польща СП З О.О.» надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду, мотивована тим, що підприємство первісно звернулось до суду в межах встановленого строку 28.08.2023, проте позов було безпідставно повернуто позивачеві ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2023 у справі №160/22368/23.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 позовну заяву повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Суд виходив з того, що незгода з ухвалою суду про повернення позовної заяви, що попередньо була винесена у спірних правовідносинах, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Зазначаючи, що факт попереднього звернення позивача з цією позовною заявою з дотриманням процесуальних строків не може бути безумовною поважною підставою для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, суд визнав посилання позивача на дану обставину, як на поважну підставу порушення строку звернення до суду, необґрунтованим, тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду. Посилаючись на те, що станом на 10.10.2023 у суду були відсутні докази виконання позивачем вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2023, недоліки позову не усунені позивачем у строк, встановлений судом, судом першої інстанції застосовані приписи п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 12.10.2023, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити позов до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Спір між сторонами у цій справі виник з приводу прийнятого контролюючим органом рішення №0-0436 про опис майна у податкову заставу від 11.04.2023 та сформованої податкової вимоги №0-0436 від 11.04.2023.

До звернення до суду позивачем проведено процедуру адміністративного оскарження, за результатами розгляду скарги прийнято рішення від 01.08.2023 №21006/6/99-00-06-02-01-06.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальними правилами ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 56.19 ст.56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

За висновком Верховного Суду в постанові від 26 листопада 2020 року у справі №500/2486/19 положення п. 56.19 ст. 56 ПК України є спеціальними щодо норми ч. 4 ст. 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження абз. 3 п. 56.18 ст. 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до п. 56.17 цієї статті.

Отже, в даному випадку строк звернення до суду з позовом до 01.09.2023.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

В даному випадку судом першої інстанції застосований п.1 ч.4 ст.169 КАС України, згідно якому позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Виходячи з наведених вище правових норм, під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Такий строк обмежує час, протягом якого певні правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними законодавчо визначених процесуальних дій.

Дотримання строку звернення до адміністративного суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Частиною 1 статті 121 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

При цьому причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, пов`язані з об`єктивними, дійсними, перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, вчинити відповідні процесуальні дії та підтверджені належними доказами.

З цього приводу слід зауважити, що суд, оцінюючи обставини, які перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне звернення за захистом порушених прав, свобод та інтересів, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви з підстав неусунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Матеріали справи свідчать, що первісно з позовом про оскарження податкової вимоги №0-0436 від 11.04.2023 та рішення №0-0436 про опис майна в податкову заставу від 11.04.2023 позивач звернувся 28.08.2023.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у справі №160/22368/23 позовна заява повернена з тих підстав, що станом на день направлення позовної заяви до суду у представника позивача відсутні повноваження діяти від імені позивача в судових установах (п. 3 ч.4 ст169 КАС України).

Відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суд першої інстанції залишив поза увагою і не надав оцінки тому факту, що на час постановлення ухвали про повернення позовної заяви у справі № 160/22368/23 - 06.09.2023 законодавчо встановлений строк звернення до суду сплив. Втім, повторне звернення до суду з цим позовом відбулось за незначний проміжок часу, що також мало бути враховано судом.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи позивача, що висновок Дніпропетровського окружного адміністративного суду в ухвалі від 06 вересня 2023 року у справі № 160/22368/23 стосовно обмеження звернення до суду із позовом за підписом керівника компанії (та директора Представництва) зумовив надання доручення українському адвокату в межах прав позивача звернутись з позовом до суду повторно, що також потребувало певного часу.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що повертаючи адміністративний позов ухвалою від 12.10.2023, суд першої інстанції вказаних обставин не врахував. Отже, оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.320 КАС України є підставою для скасування ухвали суду про повернення адміністративного позову з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 320, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Представництва «Ілф Консалтінг Інженірс Польща СП З О.О.» задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі №160/24763/23 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко