Справа № 380/2794/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 рокусправа № 380/2794/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) капітана ОСОБА_2 від 07 січня 2024 року про відмову в перетині державного кордону України ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майстер сержанта ОСОБА_3 від 07 січня 2024 року про відмову в перетині державного кордону України ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 29.11.2023 ОСОБА_1 від військової частини НОМЕР_3 надійшов запит №182/12474 з проханням долучитися до надання гуманітарної безкоштовної допомоги для забезпечення діяльності підрозділів, які виконують бойові завдання безпосередньо в зоні бойових дій, а саме надати дві одиниці портативної електростанції EcoFlow. 03.01.2024 Благодійна організація «Благодійний Фонд «Повернусь додому» у зв`язку з виконанням завдань, пов`язаних з транспортуванням гуманітарної допомоги, медичних вантажів для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та населення України, звернулася до Волинської обласної військової адміністрації листом з проханням прийняти рішення щодо виїзду за межі України військовозобов`язаного водія ОСОБА_1 на транспортному засобі Volswagen Touareg із номерним знаком НОМЕР_4 . Наказом Волинської обласної військової адміністрації №3 від 03.01.2024 надано право виїзду за межі України в тому числі ОСОБА_1 у строк 14 календарних днів. Відповідно до інформації з інформаційної системи «Шлях», адміністратором якої є ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 (Закордонний паспорт: НОМЕР_5 ) надано право виїзду за кордон, заявка активна в строк до 17.01.2024.

Позивач, з метою перетину державного кордону з України 07 січня 2024 року прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Шегині» де відстоявши чергу надав інспектору прикордонної служби закордонний паспорт НОМЕР_5 , лист з військової частини № НОМЕР_6 від 29.11.2023, супровідний лист Благодійної організації «Благодійний Фонд «Повернусь додому», наказ Волинської обласної військової адміністрації №3 від 03.01.2024 з витягом з додатку до наказу зі списком водіїв для виїзду за межі України, витяг з інформаційної системи «Шлях», копію рахунку фактури на закупівлю двох одиниць портативної електростанції EcoFlow та підтвердження оплати замовлення, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_7 , лист ІНФОРМАЦІЯ_6 про відстрочку від мобілізації в строк до 30.05.2024, посвідчення водія та техпаспорт на авто Volswagen Touareg із номерним знаком НОМЕР_4 . Однак, рішенням заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) капітана ОСОБА_2 від 07 січня 2024 року відмовлено в перетині державного кордону України. Того ж дня позивач з метою перетину державного кордону з України прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Краківець». Проте, рішенням інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майстер сержанта ОСОБА_3 від 07 січня 2024 року відмовлено в перетині державного кордону України. Наголошує, що надані ним документи підтверджують підставу для його виїзду за кордон з метою поставлення гуманітарних вантажів. Вважає, що з наданих документів чітко зрозуміло куди саме та з якою метою позивач намагався перетнути державний кордон України. З врахуванням викладеного просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 12.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач 16.04.2024 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що згідно з п.2-8 Правил №57 дійсно передбачено, що у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності 1) відповідних рішень про виїзд за межі України, 2) виконання правил перетину державного кордону України та 3) за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека. Відповідно до розділу 3 ч. 1 п. абз. 2 Інструкції з проведення аналізу ризиків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.12.2017 № 10007, визначаються наслідки реалізації загрози для сфери безпеки державного кордону, у тому числі, наслідки, що впливають на пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів, на порядок організації служби прикордонних нарядів тощо. Тобто, уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України з метою оцінки ризиків, у ході перевірки документів для встановлення підстав на право перетинання державного кордону України, під час процедури прикордонного контролю окрім здійснення перевірки документів, проводять опитування осіб, котрі прямують через державний кордон для підтвердження мети такої поїздки з наданих на паспортний контроль документів. Відповідач зазначає, що недостатньо лише самого факту наявності документів, що підтверджують підставу для виїзду за кордон, оскільки підтвердження мети поїздки є невід`ємною складовою здійснення прикордонного контролю, а тому надання дозволу на перетин державного кордону України є можливим після усіх необхідних заходів здійснення прикордонного контролю. Надані позивачем 07.01.2024 документи не дали змогу уповноваженим особам, які здійснюють прикордонний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України, прийняти рішення про надання дозволу на перетин державного кордону України позивачу, тому прийняті рішення про відмову в перетині кордону є правомірним.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 07.01.2024 прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Шегині» з метою здійснити перетин Державного кордону на виїзд з України.

За твердженням позивача, під час здійснення прикордонного контролю ним було надано: закордонний паспорт НОМЕР_5 , лист з військової частини № НОМЕР_6 від 29.11.2023, супровідний лист Благодійної організації «Благодійний Фонд «Повернусь додому», наказ Волинської обласної військової адміністрації №3 від 03.01.2024 з витягом з додатку до наказу зі списком водіїв для виїзду за межі України, витяг з інформаційної системи «Шлях», копію рахунку фактури на закупівлю двох одиниць портативної електростанції EcoFlow та підтвердження оплати замовлення, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_7 , лист ІНФОРМАЦІЯ_6 про відстрочку від мобілізації в строк до 30.05.2024, посвідчення водія та техпаспорт на авто Volswagen Touareg із номерним знаком НОМЕР_4 .

Рішенням про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, від 07.01.2024, прийнятого заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) капітаном ОСОБА_2 , відмовлено ОСОБА_1 у перетині державного кордону на виїзд з України у зв`язку з тим, що позивач не зміг надати на паспортний контроль необхідні документи, які дають право на виїзд з України в умовах дії правового режиму воєнного стану відповідно до постанови КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України».

Крім цього, позивач 07.01.2024 прибув до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Краківець» з метою здійснити перетин Державного кордону на виїзд з України.

Під час здійснення прикордонного контролю позивачем було надано: закордонний паспорт НОМЕР_5 , лист з військової частини № НОМЕР_6 від 29.11.2023, супровідний лист Благодійної організації «Благодійний Фонд «Повернусь додому», наказ Волинської обласної військової адміністрації №3 від 03.01.2024 з витягом з додатку до наказу зі списком водіїв для виїзду за межі України, витяг з інформаційної системи «Шлях», копію рахунку фактури на закупівлю двох одиниць портативної електростанції EcoFlow та підтвердження оплати замовлення, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_7 , лист ІНФОРМАЦІЯ_6 про відстрочку від мобілізації в строк до 30.05.2024, посвідчення водія та техпаспорт на авто Volswagen Touareg із номерним знаком НОМЕР_4 .

Рішенням інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майстер сержанта ОСОБА_3 про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку, від 07.01.2024 відмовлено ОСОБА_1 у перетині державного кордону на виїзд з України у зв`язку з тим, що позивач не підтвердив мети поїздки за кордон в період дії на території України воєнного стану у відповідності до ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» та постанови КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України».

Не погоджуючись із вказаними рішеннями позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Основного Закону.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VІІІ від 12.05.2015 (далі - Закон №389-VІІІ), відповідно до статті 1 якого, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ч.2 ст. 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Пунктом 1 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до п. 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч.1 ст.8 Закону №389-VІІІ.

У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.6 ч.1ст.8 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 (далі - Закон №3543-XII), в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, зокрема, встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що право особи на вільний перетин державного кордону України, тобто вільне залишення території України, може бути обмежено в умовах воєнного стану.

Правила перетину державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України (далі - Правила №57), пунктом 2 яких передбачено, що у випадках, визначених законодавством, для перетину державного кордону громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи.

Пунктами 2-8 Правил №57 визначено, що у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Рішення про виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, приймається Мінінфраструктури або обласними, Київською міською військовими адміністраціями за наявності відповідного обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення, у листах від будь-якого з таких органів, підприємств, установ, організацій, закладів: військових, правоохоронних органів; військових адміністрацій; медичних закладів; відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги.

Мінінфраструктури або обласні, Київська міська військові адміністрації надсилають до Адміністрації Держприкордонслужби рішення про виїзд за межі України зазначених в абзаці першому цього пункту осіб для врахування під час їх виїзду за межі України.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 30 календарних днів з дня перетину державного кордону.

У разі не підтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, у перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України Про прикордонний контроль.

Суд звертає увагу, що підтвердженням права на перетинання державного кордону на виїзд з України чоловіків-водіїв, волонтерів є сукупність таких умов: зокрема, наявність відповідного рішення про виїзд за межі України, наявність інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 29.11.2023 ОСОБА_1 від військової частини НОМЕР_3 надійшов запит №182/12474 з проханням долучитися до надання гуманітарної безкоштовної допомоги для забезпечення діяльності підрозділів, які виконують бойові завдання безпосередньо в зоні бойових дій, а саме надати дві одиниці портативної електростанції EcoFlow.

Супровідним листом Благодійної організації «Благодійний Фонд «Повернусь додому» від 03.01.2024 засвідчено, що громадянин України ОСОБА_1 (паспортні дані: НОМЕР_5 , дата народження 28.01.1983) здійснює перевезення гуманітарної допомоги із Країн Європейського Союзу, автомобілем Volswagen Touareg із номерним знаком НОМЕР_4 для благодійної організації «Благодійний Фонд «Повернусь додому». Список необхідних для закупівлі товарів: - портативна станція EcoFlow 2 шт.

Наказом Волинської обласної військової адміністрації від 03.01.2024 №3 «Про виїзд за межі України водіїв», прийнятим відповідно до законів України «Про правовий режим воєнного стану», «Про місцеві державні адміністрації», указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» та №68/2022 «Про утворення військових адміністрацій», від 18.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», пункту 2-8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57, на підставі листів органів, підприємств, установ, організацій, закладів, з метою забезпечення виїзду водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, узгоджено виїзд за межі України громадянам України згідно з додатком, у якому вказано ОСОБА_4 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспортні дані: НОМЕР_5 , назва заявника Благодійна організація «Благодійний Фонд «Повернусь додому»).

Відповідно до п. 2 наказу Волинської обласної військової адміністрації від 03.01.2024 №3 «Про виїзд за межі України водіїв», встановлено, що цей наказ дає можливість перетину державного кордону у строк 14 календарних днів.

Згідно з пунктом 3 зазначеного наказу пропуск водіїв через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Суд зауважує, що згаданий наказ Волинської обласної військової адміністрації, який у розумінні положень пункту 2-8 Правил перетинання державного кордону громадянами України є рішенням про виїзд за межі України, прийнятий на підставі звернення Благодійної організації «Благодійний Фонд «Повернусь додому» з метою доставки гуманітарної допомоги, зокрема позивачем.

Відповідно до інформації з інформаційної системи «Шлях», адміністратором якої є ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 (Закордонний паспорт: НОМЕР_5 ) надано право виїзду за кордон, заявка активна в строк до 17.01.2024.

Крім цього, листом ІНФОРМАЦІЯ_8 від 30.05.2023 підтверджено, що ОСОБА_1 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації до 30.05.2024.

Суд зазначає, що позивач з метою перетину державного кордону з України прибув до міжнародних автомобільних пунктів пропуску «Шегині» та «Краківець» та при проходженні паспортного контролю надав вищевказані перелічені документи. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Водночас, в оскаржуваних рішеннях вказано, що ОСОБА_1 не зміг надати на паспортний контроль документи, які дають право на виїзд з України та не підтвердив мети поїздки за кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану.

Суд звертає увагу, що визначальним у спірних правовідносинах є встановлення того, чи мав право позивач для перетину державного кордону та чи належним чином це право на час проходження паспортного контролю було ним підтверджено.

Згідно з п.2-8 Правил №57 у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Суд наголошує, що Держприкордонслужба та її посадові особи здійснюють свою діяльність як суб`єкти владних повноважень, а отже їх діяльність має характеризуватись певною послідовністю та передбачуваністю, що зокрема слідує з принципу належного урядування.

Тобто, при виконанні своїх функціональних обов`язків посадовим особам Держприкордонслужби належить уникати прийняття формалізованих рішень, що і було допущено у спірних правовідносинах.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд дійшов висновку про протиправність оспорюваних рішень та наявності підстав для їх скасування.

Беручи до уваги наведене, оцінюючи правомірність оскаржуваних рішень суд підкреслює, що відповідач не вказав, з посиланням на норми чинного законодавства, які документи, окрім поданих, повинен був подати позивач при перетині державного кордону України на підставі пункту 2-8 Правил перетинання державного кордону громадянами України.

Суд зазначає, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України, є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Про обов`язок уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України приймати обґрунтоване рішення про відмову у перетинанні державного кордону також вказано і в частині першій статті 14 Закону України №1710-VI.

Критерій обґрунтованості вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Суд також вказує на те, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

У спірному випадку відсутність в оскаржуваних рішеннях посилань на перелік документів, які позивач не подав для перетину кордону безумовно свідчить про його необґрунтованість, що, окрім цього, поставило позивача у невизначене становище, та позбавило його можливості подати необхідні, на думку державного органу, документи для перетину державного кордону України.

Резюмуючи викладені висновки суд вважає, що рішення відповідача від 07.01.2024 про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-ти річного віку, не відповідають критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому такі є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) капітана ОСОБА_2 від 07 січня 2024 року про відмову в перетині державного кордону України ОСОБА_1 ;

Визнати протиправним та скасувати рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » майстер сержанта ОСОБА_3 від 07 січня 2024 року про відмову в перетині державного кордону України ОСОБА_1 .

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан