Справа № 520/11629/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 липня 2024 р. Справа № 520/11629/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження по справі за апеляційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі № 520/11629/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Індастрі»

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В с т а н о в и в:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі № 520/11629/23 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) задоволено адміністративний позов ТОВ «Бізнес Індастрі» до ГУ ДПС у м.Києві, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Копія судового рішення від 31.10.2023 доставлена до електронного кабінету ГУ ДПС у м.Києві 01.11.2023, о 12:49 годині, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України.

Останній день на апеляційне оскарження рішення суду є 01.12.2023.

20.11.2023, тобто у встановлений строк ст. 295 КАС України, відповідачем- ГУ ДПС у м.Києві оскаржено судове рішення.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2024 апеляційна скарга ГУ ДПС у м. Києві повернута скаржнику, у зв`язку з несплатою судового збору.

23.02.2024 відповідачем- ГУ ДПС у м.Києві повторно подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2024 апеляційна скарга ГУ ДПС у м. Києві повернута скаржнику, у зв`язку з несплатою судового збору.

03.05.2024 ГУ ДПС у м.Києві втретє подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2024 апеляційна скарга ГУ ДПС у м. Києві повернута скаржнику, у зв`язку що не підписана особою, яка має право звертатись до суду від імені ГУ ДПС у м. Києві.

Копію ухвали суду доставлено до електронного кабінету ГУ ДПС у м. Києві 14.05.2024, о 22:15 годині, відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України, тобто днем отримання є 15.05.2024.

04.06.2024 через підсистему «Електронний суд» відповідачем подана вчетверте апеляційна скарга на означене судове рішення, тобто з порушенням встановленого строку ст. 295 КАС України. Одночасно з вимогами апеляційної скарги, скаржник просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2024 відмовлено у заяві відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі № 520/11629/23, наведені підстави для поновлення строку визнані неповажними; апеляційна скарга ГУ ДПС у м.Києві залишена без руху. Надано скаржнику десятиденний строк (з дня отримання копії ухвали) для усунення недоліків апеляційної скарги зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

21.06.2024 засобами поштового зв`язку подана до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування скаржник посилається на те, що не зважаючи на строки апеляційного оскарження, встановленими ст. 295 КАС України, вперше відповідач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою 20.11.2023, дотримуючи вимог, передбачених ст.ст. 120, 295 КАС України. Проте ухвалою апеляційного суду було повернуто апеляційну скаргу, тому отримавши зазначено ухвалу, ГУ ДПС у м. Києві, як добросовісний учасник справи в найкоротші строки, 23.02.2024, здійснив повторне апеляційне оскарження судового рішення у справі № 520/11629/23. Проте, також ухвалою суду було повернуто апеляційну скаргу. 03.05.2024 втретє звернувся відповідач з поданням апеляційної скарги, яка ухвалою суду від 14.05.2024 повернута. 04.06.2024 через підсистему «Електронний Суд» подана вчетверте апеляційну скаргу. Посилається на неможливість оскарження відповідачем в апеляційному порядку судового рішення суду апеляційної інстанції у даній справі позбавить органи ДПС можливості захистити економічні інтереси держави та суспільства в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява скаржника задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 121 КАС України).

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Колегія суддів зауважує, що вчетверте з апеляційною скаргою відповідач звертається майже через вісім місяців з дня ухвалення судового рішення (31.10.2023), а саме 04.06.2024.

Повернення апеляційної скарги не позбавляло скаржника права, відповідно до вимог статті 169 КАС України, на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом, чим скористувався скаржник, звернувшись вдруге з апеляційною скаргою в найкоротший термін після повернення апеляційної скарги.

Сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19.06.2020 (справа № 280/4682/19), від 18.06.2020 (справа № 400/524/19), від 17.06.2020 (справа № 280/4951/19) тощо.

Та обставина, що податковий орган звернувся з первинною апеляційною скаргою у передбачений статтею 295 КАС України строк (яку було залишено без руху та повернуто з підстав несплати судового збору), також не є підставою вважати пропуск зазначеного строку поважним, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Колегія суддів критично оцінює, що право повторного звернення до суду з апеляційною скаргою скаржник реалізував без суттєвих затримок, в межах розумного строку, оскільки з моменту отримання ухвали суду про повернення апеляційної скарги скаржнику до повторного його звернення зі скаргою пройшов значний проміжок часу - 20 днів. Зазначена обставина не посвідчує сумлінне ставлення скаржника до наявних у нього прав і обов`язків, встановлених законом або судом та про вчинення ним усіх можливих та залежних від нього дій для вчасного подання апеляційної скарги.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Колегія суддів зазначає, що ст. 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Вчетверте з апеляційною скаргою відповідач звернувся майже через вісім місяців з дати ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції (31.10.2023), а саме 04.06.2024, при цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї скарги.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем подано апеляційну скаргу вдруге через два місяці після отримання ухвали про повернення апеляційної скарги поданої вперше без усунення недоліків вказаних такій ухвалі, тому відсутні підстави вважати, що апелянт діяв у розумні строки.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів.

Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Тобто виходячи з принципу «належного урядування» державні органи зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у цьому випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19.

Крім того, скаржником до апеляційної скарги у справі 520/11629/23 надана платіжна інструкція № 3414 від 13.11.2023 про сплату судового збору в сумі 4026 грн.

Вищезазначена платіжна інструкція посвідчує ту обставину, що сплата судового збору здійснена на рахунок Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030101, Код отримувача 37993783, рахунок отримувача: UA81026007; призначення платежу: 2800 суд.збір за апел.скарг. спр №520/11629/23 ТОВ «Бізнес Індастрі». ШААС Код платежу 22060101.

Надана скаржником до апеляційної скарги у справі № 520/11629/23 платіжна інструкція № 3414 від 13.11.2023 про сплату судового збору у розмірі 4026 грн посвідчує ту обставину, що сплата судового збору здійснена не на той рахунок, а саме на рахунок UA81026007, тоді як рахунок Другого апеляційного адміністративного суду - НОМЕР_1 .

Щодо посилання скаржника про неможливість оскарження в апеляційному порядку судового рішення суду апеляційної інстанції у даній справі позбавить органи ДПС можливості захистити економічні інтереси держави в повному обсязі, колегія суддів зазначає наступне.

При обмежені апеляційного та касаційного оскарження судових рішень порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 №475/97.

У справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. France Суд зазначив: ст. 6 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним особа повинна мати чітку практику можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Отже, як свідчить позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

За наведених обставин, колегія суддів відхиляє аргументи, наведені заявником в обґрунтування заяви про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 по справі № 520/177/23, та відмовляє у її задоволенні.

Скаржником не надано інших доказів виконання ухвали суду в процесуальний строк, встановлений судом.

20.09.2022 ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Завалій та інші проти України» (заяви № 23342/14, 42968/15, 1686/17, 64516/17; далі - Рішення), у якому зазначив, що вже встановлював порушення принципу юридичної визначеності за подібних обставин у рішеннях у справах «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, від 3 квітня 2008 року) та «Устименко проти України» (заява № 32053/13, від 29 жовтня 2015 року). І, беручи до уваги обставини заяв, Суд не вбачає підстав для іншого висновку в цій справі. Суди, порушуючи принцип юридичної визначеності, приймали до розгляду за відсутності достатніх підстав і задовольняли скарги, подані поза межами встановленого законодавством десятиденного строку для апеляційного оскарження.

Вказаний висновок узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22.06.2023 по справі № 643/5369/16.

Згідно з ч. 3 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином вимоги ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2024 не виконані в повному обсязі, недоліки апеляційної скарги не усунуто, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 299, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Визнати неповажними, наведені у заяві причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі № 520/11629/23.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі № 520/11629/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Індастрі» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц