Справа № 522/1550/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 522/1550/24

Головуючий в 1 інстанції: Калініченко Л.В. Дата і місце ухвалення: 03.06.2024 р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Гудзікевич Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в якому просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №509541 від 23.01.2024 року, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, зобов`язання повернути сплачену суму штрафу у розмірі 340,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що інспектором патрульної поліції її безпідставно притягнуто до відповідальності, враховуючи, що на місці, де вона здійснювала розворот транспортного засобу, біля будинків №24 і 24-а, наявний розрив суцільної лінії, що в свою чергу дозволяє це робити. Однак, інспектором патрульної поліції було проігноровано ці доводи, вирішено притягнути її до адміністративної відповідальності за наслідком перетину суцільної лінії. Також позивачка вказує, що інспектором патрульної поліції невірно у оскаржуваній постанові зазначено місце адміністративного правопорушення біля будинку №13-А, оскільки зазначене місце відповідає місцю зупиненого позивача транспортного засобу, а безпосередньо спірне адміністративне правопорушення було вчинено саме біля будинків №24 і 24-а по вул. Івана та Юрія Лип.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволеною.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 03.06.2024 р. та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що інспектором патрульної поліції правомірна винесено оскаржувану постанову, оскільки факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення зафіксовано на відеозаписі.

Апелянт зазначає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивачку, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2024 року о 17 год. 34 хв. інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Майстро Євгеном Анатолійовичем здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за наслідком чого винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №509541, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, застосовано до останньої адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Як вбачається з вказаної постанови, суть правопорушення полягає в тому, що 23.01.2024 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вулиці Івана та Юрія Лип в місті Одесі, біля будинку 13-А, здійснила перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3 виконуючи розворот для зміни напрямку руху, чим порушила п.п.8.5.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Також у постанові зазначено, що доказами адміністративного правопорушення є відеозаписи з портативного реєстратора №473682 та відео з авто реєстратора службового транспортного засобу №1795 (№15), пояснення особи.

Від отримання копії вказаної постанови серії БАД №509541 від 23.01.2024 року, ОСОБА_1 відмовилась, що підтверджується відповідним записом у постанові.

Не погоджуючись з такою постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що дійсно позивачка здійснила розворот через подвійну суцільну лінію, однак згідно схеми №498/21 організації дорожнього руху, погодженої УПП в Одеській області на зазначеній ділянці дорозі наявний проміжок частини руху з розміткою, яка дозволяє здійснити такий розворот.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п.п. 8, 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно з п. 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

У відповідності до п. 2.3.6) ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 8.5.1. ПДР, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Дорожня розмітка 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг для руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме ч. 2 ст. 222 встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив ПДР та/або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред?явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об?єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об?єктом вчинення правопорушення.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення частини першої статті 121 КУпАП).

Відповідно до частини 2 статті 222 КУПАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, факт вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_2 підтверджується відеозаписом.

Так, на відеозапису № IMG_7450 зафіксовано, що 23.01.2024 водій транспортного засобу Toyota Venza, рухаючись в м. Одеса, по вул. Івана та Юрія Лип, 13А здійснила перетин подвійної суцільної дорожньої розмітки, 1.3, тим саме порушуючи вимоги п. 8.5.1 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, що фактично було встановлено і судом першої інстанції.

Разом з тим задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що відповідно до схеми №498/21 організації дорожнього руху, погодженої УПП в Одеській області на зазначеній ділянці дорозі наявний проміжок частини руху з розміткою, яка дозволяє здійснити такий розворот.

Однак, колегія суддів не погоджується з такою позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Розділ 8 Правил дорожнього руху врегульовує - Регулювання дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Таким чином колегія суддів вважає, що громадянка ОСОБА_1 23.01.2024 під час керування транспортним засобом Toyota Venza, номерний знак НОМЕР_1 зобов`язана була виконувати Правила дорожнього руху, а саме керуватися дорожньою розміткою, яка була нанесена на дорогу.

Доводи позивача про те, що вона знала, що на зазначеній ділянці дорозі суцільна лінія має розрив спростовується наданим відеозаписом, згідно якого зазначена ділянка дороги має подвійну суцільну лінію.

Колегія суддів приймає позицію позивача, що згідно схеми організації дорожнього руху з розміткою 1.7 та 1.11 по вул. Івана та Юрі Лип на ділянці дорозі між номерами будинків 24а та 24 наявна дорожня розмітка 1.7, яка дозволяє здійснити поворот, однак зазначає, що водій транспортного засобу зобов`язаний дотримуватись правил дорожнього руху, згідно яких наявність подвійної суцільної лінії забороняє здійснити розворот на зазначеній ділянці дорозі, а не керуватись схемою організації дорожнього руху, оскільки зазначене не передбачено правилами дорожнього руху.

В свою чергу колегія суддів звертає увагу, що предметом спору у цій справі є постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення нею п.п.8.5.1 ПДР, а не оскарження позивачем протиправність дій відповідальних осіб Комунальної установи «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» ОМР щодо нанесення суцільної подвійної лінії на ділянці дорозі, яка передбачає наявність іншої розмітки.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

В даному випадку на зазначеній ділянці дороги наявна розмітка, яка забороняє здійснювати розворот, а тому позивач була зобов`язана дотримуватись нанесеної розмітки в даному випадку, оскільки такі дії щодо розвороту на зазначеній ділянці дороги могли призвести до дорожньо-транспортної пригоди, так як інші учасники дорожнього руху, які рухались за автомобілем позивача та в протилежному напрямку керувались фактичною дорожньо-транспортною обстановкою, а не схемою організації дорожнього руху та не могли та не очікували на те, що автомобіль позивачки зупиниться посеред вулиці та здійснить розворот через подвійну суцільну лінію.

При цьому, як вбачається з наявного відеозапису, позивачка здійснюючи такий розворот фактично зупинила рух транспортних засобів, які рухались в протилежному напрямку, зокрема, і транспортний засіб патрульної поліції, чим спричинила аварійну ситуацію та не оцінила дорожньо-транспортну обстановку здійснюючи такий маневр, що заборонено правилами дорожнього руху.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку позивач не позбавлена права звернутись до Комунальної установи «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» ОМР зі зверненням щодо приведення дорожньої розмітки на цій ділянці дорозі у відповідність до схеми організації дорожнього руху наданої суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки вчинення позивачкою порушення правил дорожнього руху зафіксовано на відеозаписі та відповідачем доведено законність та обгрунтованість винесення постанови у справі про адміністративні правопорушення відносно гр. ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Статею 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на не вірному встановлені всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з положеннями ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2024 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 09.07.2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук