Справа № 300/5323/24
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"09" липня 2024 р. Справа № 300/5323/24
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Міністерство оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Аніщенко Катерина Михайлівна, звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі, також відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі, також відповідач 2), третя особа Міністерство оборони України, в якому просить:
1. визнати протиправними та скасувати:
- наказ від 2024 року "Про призов на військову службу під час мобілізації" в частині призову та направлення для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 ;
- наказ Військової частин від 0024 року в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини;
2. зобов`язати Військову частину виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини та звільнити його з військової служби.
Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (частина 1 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України).
Так, частиною 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5).
Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 5 КАС України).
Суд звертає увагу, що частиною 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відтак, суд роз`яснює позивачу, що зміст позову - це частина позову, яка, з одного боку, відображає вид судового захисту, а саме - звернену до суду вимогу позивача щодо застосування конкретних способів захисту порушеного, оспорюваного чи невизнаного права; відповідно до змісту позовних вимог встановлюються межі судового розгляду і предмет доказування. З іншого боку, зміст позовних вимог складають матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, щодо яких суд повинен ухвалити рішення. Через це зміст позовних вимог має формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Спосіб захисту порушеного права має відповідати положенням статті 5 КАС України.
Перевіряючи на відповідність позовну заяву вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , у прохальній частині просить суд:
1. визнати протиправними та скасувати:
- наказ від 2024 року "Про призов на військову службу під час мобілізації" в частині призову та направлення для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 (до кого звернена заявлена позовна вимога, кого із відповідачів?);
- наказ Військової частини від 2024 року в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини (якої саме військової частини, яка взагалі не окреслена як сторона);
2. зобов`язати Військову частину виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини та звільнити його з військової служби (позовні вимоги зобов`язального характеру звернені до незрозуміло якої саме військової частини, представницею позивача не визначена як відповідач у справі).
При цьому, як слідує зі змісту позовної заяви, в якості відповідачів представником позивача визначено ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі, також відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі, також відповідач 2, однак, жодних позовних вимог до відповідача 1 та/або відповідача 2 не заявлено.
Відповідно до частини 1 статті 42 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи.
Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина 1 статті 42 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
За приписами пункту 9 частини 1 статті 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Отже, відповідачем є особа, до якої звернена вимога позивача. При цьому, відповідачем може виступати, серед іншого, як орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, так і їх посадова чи службова особа, а також інший суб`єкт при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.
Разом з тим, предметом оскарження у цій справі згідно прохальної частин позовної заяви є правомірність призову та направлення для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_1 , з підстав недосягнення останнім 25-річного віку без відповідної на те добровільної згоди. При цьому, в розділ ІІ "Обґрунтування позовних вимог "Щодо проходження військово-лікарської експертизи", представник позивача мотивує позовні вимоги порушенням процедури прийняття висновку ВЛК за результатом, якого було прийнято рішення про визнання придатним для військової служби позивача (не проведення всіх необхідних досліджень передбачених Положенням №402).
Принагідно зауважити, що відповідно до частини 10 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі, також - Положення №402).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби) визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Зі змісту позовної заяви вбачається, як зазначалось судом вище, представник позивача в інтересах ОСОБА_1 визначила відповідачами ІНФОРМАЦІЯ_2 та 2 відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, в прохальній частині позовної заяви відсутні заявлені вимоги щодо оскарження відповідної довідки військово-лікарської комісії (а ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 в цій частині взагалі є неналежними відповідачами).
Більш того, представником позивача всупереч вимогам статті 49 КАС України необґрунтована необхідність залучення у справі третьої особи, а саме яким чином рішення в даній справі може вплинути на права, свободи, інтереси та обов`язки Міністерства оборони України (продубльовано норми статей 49 та 50 КАС України).
Наведене свідчить про невідповідність вступної та описової частини адміністративного позову його прохальній частині, а також вказує на не належно сформульовано прохальну частину позову, не коректне визначення суб`єкта/суб`єктів владних повноважень, який/які має/мають виступати належним/належними відповідачем/відповідачами у цій справі) та невірно обраний спосіб судового захисту, що не дає можливості суду чітко визначити предмет даного спору.
Також пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України передбачено, що у позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Разом з тим, представником позивача всупереч наведеній вище вимозі статті 160 КАС України не вказане зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та не долучено документального підтвердження наведеного.
Крім того, представником позивача не зазначене повне найменування для юридичних осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Судом встановлено, що представником позивача у порушення вимог вищезазначених положень КАС України не зазначено відомості про наявність або відсутність у позивача електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку з вищевикладеним, згідно з вимогами статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.
На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Міністерство оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення дій - залишити без руху.
Надати позивачу (представник упозивача) десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення вказаного недоліку шляхом:
подання позовної заяви із зазначенням відповідачів у відповідності з пред`явленими позовними вимогам, чітко сформулювати описову та прохальну частину позову, обґрунтування необхідності залучення третьої особи, з урахуванням окреслених акцентів (розбіжностей/неточностей позовної заяви) викладених в ухвалі суду;
зазначення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 (з належним документальним підтвердженням), повного найменування юридичних осіб учасників справи, інформації про наявність або відсутність у позивача електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.
Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.
Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Представнику позивача копію цієї ухвали надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Главач І.А.