Справа № 420/5469/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5469/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.11.2023 року за №39 про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, обов`язок по виплаті якої встановлено статтею 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно переглянути заяву від 20.11.2023 року про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, обов`язок по виплаті якої встановлено статтею 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», врахувавши до спеціального стажу наступні періоди роботи:

з 10.03.1998 по 24.10.1999 та з 08.09.2000 по 20.08.2002 на посаді керівника клубу бального танцю в Центрі дитячої та юнацької творчості Дружківської міської ради Донецької області;

з 01.09.1987 по 13.01.1989 на посаді вчителя початкових класів в середній школі №178;

з 28.08.1989 по 16.08.1990 на посаді вчителя початкових класів в Відяївській середній школі;

з 20.08.1990 по 07.08.1996 на посаді вчителя початкових класів у муніципальній середній школі №36 м.Архангельська;

з 14.10.1996 по 28.06.1997 на посаді вчителя початкових класів у муніципальній гуманітарній гімназії №21 з поглибленим вивченням англійської мови м.Архангельська.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що їй з 01.09.2023 року призначено пенсію за вислугу років. Разом з тим, на день досягнення пенсійного віку позивач працювала вчителем початкових класів в Одеському ліцеї №80 Одеської міської ради та набула право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно ст. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У листопаді 2023 року позивач звернулась до пенсійного органу з відповідною заявою про виплату вищевказаної грошової допомоги, водночас, рішенням від 27.11.2023 року за №39 Головне управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, всупереч вимогам ст. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів у країни від 23.11.2011 року №1191, при наявності у позивача необхідного страхового стажу, було відмовлено у призначені та виплаті грошової допомоги.

Вважаючи вищевказане рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги незаконним та необґрунтованим, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 19.03.2024 року справу №420/5469/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Також ухвалою суду було залучено до участі по справі №420/5469/24 співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Відповідачам запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

Під час розгляду справи до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області через систему «Електронний суд» був наданий відзив, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає, та зазначає, що розмір пенсії позивача обчислено при страховому стажі 31 рік 07 місяців 10 днів, у тому числі стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, як працівнику органів освіти. Згідно матеріалів пенсійної справи було встановлено, що з 10.03.1998 року по 24.10.1999 року, з 08.09.2000 року по 20.08.2002 року позивач працювала на посаді керівника клубу бальних танців Центру дитячої та юнацької творчості Дружківської міської ради Донецької області, однак робота на вказаній посаді не була зарахована до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки не передбачена Переліком.

Також у відзиві зазначено, що періоди роботи позивача в РФ з 1987 року по 1997 року теж не були зараховані до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки 23.12.2022 року набув чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» №2783-IX, відповідно до якого зупинено, зокрема, з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи по 31.12.1991 року, уточнюючи довідки, інші документи, враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ було складено. Оскільки вказані довідки не засвідчені апостилем, тому не можуть бути враховані, як підтверджуючи стаж роботи Позивачки.

Отже, на думку пенсійного органу, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.11.2023 року №39 було правомірно відмовлено у призначенні грошової допомоги відповідно до п.7-1 Розділу XV Закону №1058, оскільки відсутній, передбачений законодавством, стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Також до суду за час розгляду справи надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області через систему «Електронний суд», з якого вбачається, що другий відповідач також позов не визнає, та зазначає, що розмір пенсії позивача порахований по 31.08.2023 року та складає 31 рік 07 місяців 10 днів, у тому числі стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років 24 роки 0 місяців 09 днів.

За твердженням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у відзиві питання щодо проведення перерахунку пенсії можливо розглянути після надання уточнюючої довідки за період роботи з 10.03.1998 року по 24.10.1999 року, з 08.09.2000 року по 20.08.2002 року на посаді керівника клубу бального танцю. Також відповідачем у відзиві зазначено, що офіційні документи, видані з 27.12.2022 року компетентними органами російської федерації приймаються на території України виключно за умови легалізації, в даному випадку, проставлення апостилю, оскільки російська федерація є учасниками Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, яка є чинною у відносинах України з цими державами. Водночас, довідки про періоди роботи позивача в РФ з 1987 року по 1997 року не містять інформації про проставлення апостиля. Відповідно, права на призначення грошової допомоги, яка підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, позивач немає.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.03.2024 року провадження у справі №420/5469/24 було зупинено на підставі п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України та в подальшому поновлено ухвалою суду від 15.04.2024 року.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

З 01.09.2023 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за №39 від 29.09.2023 року, страховий стаж позивача складає 31 рік 07 місяців 10 днів.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , позивач працювала на наступних посадах:

- з 14.08.1984 року по 21.01.1987 року - вчитель початкових класів у Краматорській середній школі №35 (записи №1-2);

- з 01.09.1987 року по 13.01.1989 року - вчитель початкових класів в середній школі №178 (записи №3-4);

- з 28.08.1989 року по 16.08.1990 року - вчитель початкових класів Відяївської середньої школи (записи №5-6);

- з 20.08.1990 року по 08.08.1996 року - вчитель початкових класів середньої школи №36 м. Архангельська (записи №7-10);

- з 14.10.1996 року по 28.06.1997 року - вихователь групи подовженого дня у муніципальній гуманітарній гімназії №21 з поглибленим вивченням англійської мови м.Архангельська (записи №11-12);

- з 01.09.1997 року по 02.02.1998 року - вчитель початкових класів у Світській початковій школі (записи №13-14);

- з 02.02.1998 року по 09.03.1998 року - вчитель музики та руху в Дружківському міському ліцеї «Інтелект» (записи №15-16);

- з 10.03.1998 року по 24.10.1999 року - керівник клубу бального танцю в Центрі дитячої та юнацької творчості Дружківської міської ради Донецької області (записи №17, 20);

- з 01.09.1998 по 27.05.1999 - вчитель початкових класів за сумісництвом у Світській початковій школі (записи №18-19);

- з 25.10.1999 року по 07.09.2000 року - вихователь групи подовженого дня у Краматорській загальноосвітній школі I-III ступенів №25 (записи №21-23);

- з 08.09.2000 року по 20.08.2002 року - керівник клубу бального танцю в Центрі дитячої та юнацької творчості Дружківської міської ради Донецької області (записи №24-25);

- з 01.09.2002 року - 09.08.2011 року - вчитель початкових класів у Краматорській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №25 (записи №26-29);

- з 31.08.2011 року по 01.07.2012 року - заступник директора з навчально-виховної роботи Одеської спеціалізованої школи №69 I-III ступенів з поглибленим вивченням англійської мови (записи №30-31);

- з 03.09.2012 року по 16.08.2016 року - вчитель початкових класів в Одеській загальноосвітній школі №61 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області (записи №32-33);

- з 01.09.2016 року по 17.08.2018 року - вчитель початкових класів в Одеській загальноосвітній школі №43 I-III ступенів Одеської міської ради Одеської області (записи №1-2 в новій трудовій книжці);

- з 31.08.2018 року по теперішній час - вчитель початкових класів в Одеському ліцеї №80 Одеської міської ради.

Згідно довідок №43 від 04.08.2023 року та №44 від 04.08.2023 року, виданих Позашкільним навчальним закладом Центр дитячої та юнацької творчості Дружківської міської ради Донецької області, позивач дійсно працювала на посаді керівника клубу бального танцю в Центрі дитячої та юнацької творчості Дружківської міської ради Донецької області з 10.03.1998 року по 24.10.1999 року та з 08.09.2000 року по 20.08.2002 року.

Відповідно до архівної довідки №01-21/813 від 07.08.2023 року, виданої державною казенною установою «Архів міста Байконур», позивач з 01.09.1987 року по 13.01.1989 року працювала на посаді вчителя молодших класів у середній школі №178.

Згідно архівної довідки №1011-П від 13.07.2023 року, виданої муніципальною казенною установою «Кольський архів», позивач з 28.08.1989 року по 16.08.1990 року працювала вчителем молодших класів у Відяївській середній школі Кольського району Мурманскої області.

Відповідно до довідки №251 від 05.07.2023 року, виданої муніципальною бюджетною загальноосвітньою установою міського округу «Місто Архангельськ» «Середня школа №36 імені героя Радянського Союзу П.В. Усова», позивач працювала у середній школі №36 імені героя Радянського Союзу П.В. Усова з 20.08.1990 року по 07.08.1996 року на посаді вчителя молодших класів.

Також згідно довідки №82 від 26.06.2023 року, виданої муніципальною бюджетною загальноосвітньою установою місцевого округу «Місто Архангельськ» «Гімназія №21 імені лауреата Нобелівської премії І.А. Бродського», позивач дійсно працювала у гімназії №21 імені лауреата Нобелівської премії І.А. Бродського с поглибленим вивченням англійської мови у період з 14.10.1996 року по 28.06.1997 року на посаді вихователя групи продовженого дня.

20.11.2023 року позивач, як працівник освіти, через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась із заявою на виплату їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.11.2023 року за №39 позивачу було відмовлено в проведенні допризначення пенсії у зв`язку з наданням додаткових документів відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви від 20.11.2023 року. У рішенні вказано, що страховий стаж порахований по 31.08.2023 року та складає 31 рік 07 місяців 10 днів, в тому числі стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років 24 роки 0 місяців 09 днів.

У вказаному рішенні зазначено, що за результатами розгляду звернення та аналізу матеріалів ЕПС №39 позивача, пенсійним органом виявлено довідки від 04.08.2023 року №43 та №44, видані позашкільним навчальним закладом Центру дитячої та юнацької творчості Дружківської міської ради Донецької області за період роботи з 10.03.1998 року по 24.10.1999 року, з 08.09.2000 року по 20.08.2002 року на посаді керівника клубу бального танцю. Розділом "Освіта" Переліку закладів і установ освіти і посад, робота яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 (далі - Перелік) в позашкільних навчальних закладах мають: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій ті інших форм гурткової роботи. Водночас, даним Переліком посада керівника клубу не передбачена.

Окремо в рішенні зазначено, що в матеріалах ЕПС містяться довідки про роботу в рф: від 07.08.2023 року №01-21/813, виданої державною казенною установою "Архів міста Байконур" за період з 01.09.1987 року по 13.01.1989 року на посаді вчителя навчальних класів; від 13.07.2023 року №1011-П, виданої муніципальною казенною установою "Кольський архів" за період з 28.08.1989 року по 16.08.1990 року на посаді вчителя навчальних класів; від 05.07.2023 року №251, виданої «середньою школою №36 імені героя радянського союзу П.В. Усова» муніципального бюджетного загальноосвітньої установи міського округу "місто Архангельськ", за період з 20.08.1990 року по 07.08.1996 року на посаді вчителя навчальних класів; від 28.06.2023 року №82, виданої гімназією №21 імені лауреата Нобелевської премії I.A. Бродського, муніципального бюджетного загальноосвітньої установи міського округа "місто Архангельськ" за період з 14.10.1996 року по 28.06.1997 року на посаді вихователя групи продовженого дня. Разом з тим, 23.12.2022 року набрав чинності Закон України "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року", відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з рф, дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31.12.1991 року, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначення пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року. Водночас, вищезазначені довідки не містять інформації про проставлення апостиля, а тому відсутні підстави для зарахування страхового стажу, а також стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, позивач звернулась до адміністративного суду за захистом власних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов, відзиви та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 2-1 Прикінцевих і перехідних положень №1058-IV особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом «е» ст. 55 Закону №1788-XII з врахуванням змін, внесених Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII (далі - Закон №213-VIII) та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII (далі - Закон № 911-VIII), було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема в період з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців, в період з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 року №2-р/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 55 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законами №213-VIII та №911-VIII.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України зазначеного рішення положення п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону №1788-XII діють в первісній редакції, чинній до внесення описаних вище змін, а саме цією нормою встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191 (далі Порядок №1191), та цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

Згідно п.2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Відповідно до п.4 Порядку №1191 страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію (п.5 Порядку №1191).

За п.7 Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Аналізуючи вищезазначене суд доходить висновку, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, працювали в сфері освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення в закладах та установах державної або комунальної форми власності, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909, а також мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Суд зазначає, що предметом спірних правовідносин є незарахування пенсійним органом до стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, певних періодів роботи позивача, зокрема, на посаді керівника клубу бальних танців у позашкільному навчальному закладі.

З цього приводу суд дійшов таких висновків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Перелік №909).

До розділу І «Освіта» Переліку №909 входять загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні і художні школи, в яких передбачені, зокрема, але не виключно, наступні посади: викладач», соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), керівники гуртків секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Згідно ч.1 ст. 10 Закону України «Про освіту» невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про освіту» метою позашкільної освіти є розвиток здібностей дітей та молоді у сфері освіти, науки, культури, фізичної культури і спорту, технічної та іншої творчості, здобуття ними первинних професійних знань, вмінь і навичок, необхідних для їх соціалізації, подальшої самореалізації та/або професійної діяльності.

Позашкільна освіта може здобуватися одночасно із здобуттям дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої освіти. Компетентності, здобуті за програмами позашкільної освіти, можуть враховуватися та визнаватися на відповідному рівні освіти.

Здобуття позашкільної освіти забезпечується закладами позашкільної освіти різних типів, форм власності та підпорядкування, іншими закладами освіти, сім`єю, громадськими об`єднаннями, підприємствами, установами, організаціями та іншими юридичними і фізичними особами.

За ст.1 Закону України «Про позашкільну освіту» система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти (заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої); гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти; відповідні органи управління позашкільною освітою і науково-методичні установи; інші суб`єкти освітньої діяльності, що надають освітні послуги у системі позашкільної освіти;

заклад позашкільної освіти - складова системи позашкільної освіти, яка надає знання, формуючи вміння та навички за інтересами, забезпечує потреби особистості у творчій самореалізації та інтелектуальний, духовний і фізичний розвиток, підготовку до активної професійної та громадської діяльності, створює умови для соціального захисту та організації змістовного дозвілля відповідно до здібностей, обдарувань та стану здоров`я вихованців, учнів і слухачів.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про позашкільну освіту» структуру позашкільної освіти становлять, зокрема, гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, міжшкільних навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової перед вищої.

Перелік типів закладів позашкільної освіти затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.12 Закону України «Про позашкільну освіту»).

Згідно п. 2 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року №433, до нього відносяться клуби: військово-патріотичного виховання, дитячо-юнацькі (моряків, річковиків, авіаторів, космонавтів, парашутистів, десантників, прикордонників, радистів, пожежників, автолюбителів, краєзнавців, туристів, етнографів, фольклористів, фізичної

підготовки та інших напрямів).

Відповідно до п.13 Положення про позашкільний навчальний заклад, також затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року №433, середня наповнюваність гуртків, груп, секцій, відділень, відділів, студій та інших творчих об`єднань (далі - гуртків, груп та інших творчих об`єднань) у позашкільному навчальному закладі

становить, як правило, 10 - 15 вихованців, учнів і слухачів, згідно чого гурток - це об`єднання вихованців, учнів і слухачів відповідно до їх нахилів, здібностей, інтересів до конкретного виду діяльності з урахуванням їх віку, психофізичних особливостей, стану здоров`я.

Тобто, аналізуючи вищезазначені законодавчі приписи, гуртки та клуби є складовою ланкою системи позашкільної освіти, які однаково створені задля розвитку здібностей та обдарувань учнів, а тому фактично є суміжними посадами.

Разом з тим, суд критично ставиться до посилань пенсійного органу в оскаржуваному рішенні від 27.11.2023 року за №39 на те, що Переліком №909 посада керівника клубу не передбачена, оскільки посада керівника клубу є аналогічною до посади керівника гуртка, яка, навпаки, передбачена розділом І «Освіта» Переліку №909 у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах.

За час розгляду справи представника відповідачів не було доведено, що посада керівника клубу бальних танців, що відноситься до посад у системі позашкільної освіти, функціонально відрізняється від посади керівника гуртка, враховуючи, що гурток і клуб є складовими системи позашкільної освіти та однаково направлені на формування навичок за інтересами та забезпечення потреб учнів у творчій самореалізації та фізичному розвитку.

Враховуючи вищевказане, суд вважає необґрунтованим, а тому протиправним неврахування Головним управлінням Пенсійного органу України в Кіровоградській області до спеціального стажу роботу позивача на посаді керівника клубу бального танцю у позашкільному навчальному закладі Центр дитячої та юнацької творчості Дружківської міської ради Донецької області за період з 10.03.1998 року по 24.10.1999 року, з 08.09.2000 року по 20.08.2002 року.

Предметом спірних правовідносин у справі є також незарахування пенсійним органом до спеціального страхового стажу позивача періодів її роботи з 01.09.1987 року по 13.01.1989 року в середній школі №178, з 28.08.1989 року по 16.08.1990 року в Відяївській середній школи, з 20.08.1990 року по 07.08.1996 року у муніципальній середній школі №36 м.Архангельська, з 14.10.1996 року по 28.06.1997 року у муніципальній гуманітарній гімназії №21 з поглибленим вивченням англійської мови м. Архангельська.

Суд при розгляді справи в цій частині зазначає наступне.

Як вбачається з оскаржуваного рішення пенсійного органу від 27.11.2023 року за №39, 23.12.2022 року набрав чинності Закон України "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року", відповідно до якого зупинено у відносинах з рф дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах. Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31.12.1991 року, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначення пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року. Водночас, надані позивачем уточнюючі довідки не містять інформації про проставлення апостиля, а тому відсутні підстави для зарахування страхового стажу, а також стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Згідно ч. 2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 року, укладеної між Україною і РФ, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і РФ, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації. Згідно зі ст. 12 Угоди вона набуває чинності з моменту її підписання сторонами (тобто, з 14.01.1993 року).

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15.04.1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж взаємно визнається Сторонами.

Аналізуючи вищезазначене, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність, а стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 року «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» України вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Вищевказана постанова КМУ №1328 від 29.11.2022 року набрала чинності 02.12.2022 року.

Згідно ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно постанови Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі №820/5348/17, розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу закону (крім випадків, якщо у самому законі не визначений інший порядок), що узгоджується з принципом правої визначеності.

В даному випадку суд погоджується із твердженням позивача, що до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 року Україна, як держава - учасниця Угоди, виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Крім того, згідно пп. 2 п. 2.1 розділу 2 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01.01.2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З цього приводу суд зазначає, що у наданій позивачем трудовій книжці серії НОМЕР_1 містяться необхідні записи про її роботу, з підписом відповідальних осіб та з печаткою підприємств, зокрема, у період з 01.09.1987 року по 13.01.1989 року вчителем початкових класів в середній школі №178, з 28.08.1989 року по 16.08.1990 року вчителем початкових класів Відяївської середньої школи, з 20.08.1990 року по 08.08.1996 року вчителем початкових класів середньої школи №36 м.Архангельська, та з 14.10.1996 року по 28.06.1997 року вихователем групи подовженого дня у муніципальній гуманітарній гімназії №21 з поглибленим вивченням англійської мови м.Архангельська.

Крім того, відповідачами не було надано до суду жодних доказів, які б спростовували факт того, що позивач працювала на посадах вчителя та вихователя за період з 1987 року по 1997 року у зазначених установах, або докази, які б свідчили про наявність обґрунтованого сумніву у тому, що у трудовій книжці серії НОМЕР_1 зазначені недостовірні відомості

За таких умов, на думку суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області діяло неправомірно при неврахуванні до спеціального страхового стажу позивача періодів її роботи з 01.09.1987 року по 13.01.1989 року в середній школі №178, з 28.08.1989 року по 16.08.1990 року в Відяївській середній школи, з 20.08.1990 року по 07.08.1996 року у муніципальній середній школі №36 м.Архангельська, з 14.10.1996 року по 28.06.1997 року у муніципальній гуманітарній гімназії №21 з поглибленим вивченням англійської мови м. Архангельська, відомості щодо яких наявні у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , а також в уточнюючих архівних довідках, долучених позивачем до матеріалів справи.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №39 від 27.11.2023 року.

Суд також зазначає, що адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на встановлені обставини у справі №420/5468/23 суд вважає необхідним для належного захисту прав та інтересів позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.11.2023 року про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, обов`язок по виплаті якої встановлено статтею 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та прийняти рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, врахувавши до спеціального стажу наступні періоди роботи: з 10.03.1998 року по 24.10.1999 року та з 08.09.2000 року по 20.08.2002 року на посаді керівника клубу бального танцю в Центрі дитячої та юнацької творчості Дружківської міської ради Донецької області; з 01.09.1987 року по 13.01.1989 року на посаді вчителя початкових класів в середній школі №178; з 28.08.1989 року по 16.08.1990 року на посаді вчителя початкових класів в Відяївській середній школі; з 20.08.1990 року по 07.08.1996 року на посаді вчителя початкових класів у муніципальній середній школі №36 м.Архангельська; з 14.10.1996 року по 28.06.1997 року на посаді вчителя початкових класів у муніципальній гуманітарній гімназії №21 з поглибленим вивченням англійської мови м.Архангельська.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача суму сплаченого нею судового збору у розмірі 1211,20 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, оскільки рішенням саме цього пенсійного органу були порушені права та інтереси позивача.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 12, 77, 90, 241-246, 255, 257, 258, 262, 291, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А), Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №39 від 27.11.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.11.2023 року про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, обов`язок по виплаті якої встановлено статтею 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та прийняти рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, врахувавши до спеціального стажу наступні періоди роботи: з 10.03.1998 року по 24.10.1999 року та з 08.09.2000 року по 20.08.2002 року на посаді керівника клубу бального танцю в Центрі дитячої та юнацької творчості Дружківської міської ради Донецької області; з 01.09.1987 року по 13.01.1989 року на посаді вчителя початкових класів в середній школі №178; з 28.08.1989 року по 16.08.1990 року на посаді вчителя початкових класів в Відяївській середній школі; з 20.08.1990 року по 07.08.1996 року на посаді вчителя початкових класів у муніципальній середній школі №36 м.Архангельська; з 14.10.1996 року по 28.06.1997 року на посаді вчителя початкових класів у муніципальній гуманітарній гімназії №21 з поглибленим вивченням англійської мови м.Архангельська.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого нею судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький