Справа № 380/6195/24
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 рокусправа № 380/6195/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправним та скасування наказу

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просять суд: визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №32 Про результати службового розслідування від 02.02.2024 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення дисциплінарного стягнення - зауваження підполковнику ОСОБА_1 та притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення дисциплінарного стягнення - зауваження капітану ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначають, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.01.2024 року №65-АГД було проведено службове розслідування з метою з`ясування причин, умов та можливих наслідків порушень положень Закону України Про запобігання корупції командиром військової частини НОМЕР_2 - підполковником ОСОБА_1 . Згідно акту службового розслідування, підполковник ОСОБА_1 не надав у встановленому порядку інформацію (документи) про наявність у нього доньки (2018 р.н.), матір`ю якої є начальник групи розвідки військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_2 . Також, капітан ОСОБА_2 не надала у встановленому порядку до військової частини НОМЕР_2 інформацію (документи) про наявність у неї доньки (2018 р.н.), батьком якої є командир військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 .

Позивачі наполягають, що комісією протиправно не було взято до уваги те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час проходження ними військової служби не виникає особистих немайнових прав та обов`язків, адже вони спільно не проживали, вихованням їхньої спільної дитини займаються рідні ОСОБА_2 .

Позивачі звертають увагу, що допитані в ході проведення службового розслідування майор ОСОБА_3 - перший заступник командира військової частини НОМЕР_2 , офіцер групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини НОМЕР_2 старший лейтенант ОСОБА_4 повідомили, що між капітаном ОСОБА_5 та підполковником ОСОБА_1 спостерігав лише виключно службові відносини.

Позивачі стверджують, що службове розслідування проведено поверхнево, обставини викладені у акті службового розслідування не відповідають фактичним обставинам справи, просять позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 12.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позивачі помилково вважають, що їх притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення Закону України "Про запобігання корупції". Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало невиконання ними вимог чинного законодавства в частині обліку особового складу у Збройних Силах України. Відповідач наголошує, що підполковник ОСОБА_1 та капітан ОСОБА_2 як військові посадові особи, були зобов`язані не тільки забезпечити належну організацію обліку особового складу в частині внесення відомостей до облікових документів військової частини (підрозділу військової частини), у тому числі, відомостей про народження спільної дитини, але й самим забезпечити подання таких документів до військової частини (військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 відповідно) щодо себе, а саме: подання свідоцтва про народження спільної дитини та відображення таких відомостей в автобіографії та облікових документах. Однак, такого обов`язку ні підполковником ОСОБА_1 , ні капітаном ОСОБА_2 як військовими посадовими особами (командирами, керівниками) виконано не було, що підтверджується матеріалами службового розслідування. Обидва позивачі, будучи мобілізовані до Збройних Сил України у 2022 році, були зобов`язані подати до відповідних військових частин ( ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_2 ) достовірні відомості щодо сімейного стану, наявності у них спільної дитини, відповідно до пунктів 5, 13 розділу 2 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 року № 280, однак даного обов`язку вони не виконали, внаслідок чого у військових частинах (військовій частині НОМЕР_1 та військовій частині НОМЕР_2 відповідно) були відсутні дані щодо наявності у них спільної дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач вважає, що командиром військової частини НОМЕР_1 , за результатами проведеного службового розслідування прийняте законне рішення, яке оформлено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.02.2024 №32, щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення дисциплінарного стягнення зауваження підполковнику ОСОБА_1 та притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення дисциплінарного стягнення зауваження капітану ОСОБА_2 .

Відповідач звертає увагу, що командир військової частини НОМЕР_1 прийняв рішення про застосування найбільш м`якого дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження до підполковника ОСОБА_7 та капітана ОСОБА_2 , з тих що передбачені ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та призначений на посаду командира військової частини НОМЕР_2 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14 березня 2022 року №12 (по стройовій частині).

ОСОБА_2 прийнято на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та призначена на посаду начальника групи розвідки штабу військової частини НОМЕР_2 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15 грудня 2022 року.

19 січня 2024 року ОСОБА_1 подав рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 (реєстраційний номер 1628/136 від 19.01.2024), в якому клопотав перед вищим командуванням про звільнення його з військової служби у запас на підставі положення підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами, а саме у зв`язку із тим, що його дружина - ОСОБА_2 проходить військову службу і вони виховують дитину віком до 18 років. До вказаного рапорту було долучено копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження дитини, довідку про проходження військової служби дружиною ОСОБА_5 , копію паспорта дружини.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.01.2024 року №65-АГД було проведено службове розслідування з метою з`ясування причин, умов та можливих наслідків порушень положень Закону України Про запобігання корупції командиром військової частини НОМЕР_2 - підполковником ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування складено акт № 6 службового розслідування, який затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 01.02.2024.

Згідно акту службового розслідування комісією встановлено, що підполковник ОСОБА_1 не надав у встановленому порядку інформацію (документи) про наявність у нього доньки (2018 р.н.), матір`ю якої є начальник групи розвідки військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_2 . Також, капітан ОСОБА_2 не надала у встановленому порядку до військової частини НОМЕР_2 інформацію (документи) про наявність у неї доньки (2018 р.н.), батьком якої є командир військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 . Дані порушення зумовлені неналежним виконанням командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_1 та начальником групи розвідки штабу військової частини НОМЕР_2 капітаном ОСОБА_2 вимог наказу Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280 «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України», у частині обов`язку забезпечити належну організацію обліку особового складу в підпорядкованих військових частинах,.. та в підрозділах військових частин та неподання даними військовими посадовими особами відомостей про народження у них дитини для внесення до облікових документів.

На підставі акту службового розслідування командир Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) прийняв наказ № 32 від 02.02.2024 «Про результати службового розслідування», згідно якого наказано за порушення ст. 11 Статуту внутрішньої служби, статті 4Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 5 Розділу 1 Інструкції організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 рою № 280 підполковника ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та оголосити дисциплінарне стягнення зауваження; за порушення ст. 1 1 Статуту внутрішньої служби, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 5 Розділу І Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15 вересня 2022 року №280 капітана ОСОБА_2 притягнути до дисциплінарної відповідальності та оголосити дисциплінарне стягнення зауваження.

Не погодившись з цим наказом позивачі звернулись до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначаються нормами Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут).

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно ст. 16 Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно п.5 Розділу 1 Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280, командири (керівники) зобов`язані забезпечити належну організацію обліку особового складу в підпорядкованих органах військового управління та органі управління Держспецтрансслужби, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, у тому числі у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, в управліннях, відділах, службах, відділеннях та групах персоналу (далі - служба персоналу), Кадровому центрі Збройних Сил України (далі - Кадровий центр Збройних Сил) та кадрових центрах видів Збройних Сил (далі - кадровий центр), на кораблях (суднах) та в підрозділах військових частин, створювати для посадових осіб, які ведуть облік особового складу, усі умови для своєчасного, якісного і повного виконання ними вимог цієї Інструкції.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до пунктів 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Стаття 4 Дисциплінарного статуту передбачає, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно зі статтею 5 Дисциплінарного статуту за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Відповідно до 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з приписами статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

З огляду на викладені норми Дисциплінарного статуту, підставою для застосування до військовослужбовця дисциплінарного стягнення є невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. При цьому, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок є дискреційними повноваженнями суб`єкта його накладення. Крім того, положення наведеного законодавства, не містять жодних застережень щодо необхідності дотримання послідовності при застосуванні до осіб дисциплінарних стягнень, а передбачають необхідність застосування до особи, якою вчинено дисциплінарний проступок, дисциплінарного стягнення, співрозмірного з вчиненим нею проступком та з урахуванням обставин його скоєння.

Згідно матеріалів справи командир військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 подав рапорт від 21.01.2024 №1628/142 (вх. 819/ОКП від 21.01.2024) у якому клопотав про звільнення з військової служби у запас, на підставі положення підпункту "г" пункту 2 частини четвертої етап і 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами, а саме у зв`язку із тим, що його дружина ОСОБА_2 проходять військову службу у військовій частині НОМЕР_2 і він з дружиною виховують дитину віком до 18 років. До рапорту від 21.01.2024 №1628/142 підполковником ОСОБА_1 , зокрема, додано копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_6 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , Серія НОМЕР_3 , дата видачі 25.09.2018, в якому батьком дитини вказаний ОСОБА_1 та матір`ю вказано ОСОБА_2 .

Як встановлено під час проведення службового розслідування, та не заперечується позивачами, до подання командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_1 рапорту про звільнення з військової служби у запас від 21,01.2024 №1628/142, ні підполковник ОСОБА_1 , ні капітаном ОСОБА_2 відомості про народження у них спільної дитини до військової частини НОМЕР_2 не подавали.

Отже, підполковник ОСОБА_1 не надав у встановленому порядку інформацію (документи) про наявність у нього доньки (2018 р.н.), матір`ю якої є начальник групи розвідки військової частини НОМЕР_2 капітан ОСОБА_2 . Також, капітан ОСОБА_2 не надала у встановленому порядку до військової частини НОМЕР_2 інформацію (документи) про наявність у неї доньки (2018 р.н.), батьком якої є командир військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 .

Таким чином, підтвердженими є фактичні обставини та обґрунтованими доводи відповідача про неналежне виконання командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_1 та начальником групи розвідки штабу військової частини НОМЕР_2 капітаном ОСОБА_2 вимог наказу Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280 «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України», в частині обов`язку забезпечити належну організацію обліку особового складу в підпорядкованих військових частинах та в підрозділах військових частин та неподання вказаними військовими посадовими особами відомостей про народження у них дитини для внесення до облікових документів.

Підполковник ОСОБА_1 та капітан ОСОБА_2 як військові посадові особи, були зобов`язані не тільки забезпечити належну організацію обліку в частині внесення відомостей до облікових документів військової частини (підрозділу військової частини), у тому числі, відомостей про народження спільної дитини, але й самим забезпечити подання таких документів до військової частини (військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 відповідно) щодо себе, а саме: подання свідоцтва про народження спільної дитини та відображення таких відомостей в автобіографії та облікових документах. Однак, такого обов`язку ні підполковником ОСОБА_1 , ні капітаном ОСОБА_2 як військовими посадовими особами (командирами, керівниками) виконано не було.

Згідно оскаржуваного наказу № 32 від 02.02.2024 позивачів притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення ст.11 Статуту внутрішньої служби, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.5 Розділу Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом МОУ від 15.09.2022 № 280. Твердження ОСОБА_1 про дотримання ним вимог Закону України «Про запобігання корупції» шляхом подання рапорту командиру Військової частини НОМЕР_1 від 19.01.2024 про звільнення з військової служби до уваги не беруться, оскільки, як правомірно зауважив відповідач, порушення Закону України "Про запобігання корупції" не було підставою для притягнення до відповідальності позивачів.

Отже, позивачі не вказали та не обґрунтували, а суд не встановив підстав для визнання протиправним і скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 32 від 02.02.2024 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення дисциплінарного стягнення - зауваження підполковнику ОСОБА_1 та притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення дисциплінарного стягнення - зауваження капітану ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Понесені позивачами судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКрутько Олена Василівна