Справа № 127/4260/24
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/4260/24
Провадження № 2-а/127/24/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Лужанської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Токарчука Олександра Миколайовича про визнання протиправними дії поліцейського та скасування постанови серії ЕНА №1346731 від 31 січня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

вимоги позивача: визнати протиправними дії поліцейського 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліії Токарчука Олександра Миколайовича щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії ЕНА №1346731 від 31.01.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області та поліцейського 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Токарчука О.М. про визнання протиправними дії поліцейського та скасування постанови серії ЕНА №1346731 від 31 січня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно з ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2024 року дану позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 15-16).

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Токарчука О.М. про визнання протиправними дії поліцейського та скасування постанови серії ЕНА №1346731 від 31 січня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні) (а.с. 26).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 січня 2024 року поліцейським патрульної поліції рядовим поліції Токарчуком О.М. було винесено постанову серії ЕНА №1346731 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 31.01.2024 в 16.17 год. в м. Вінниці по вул. Магістратській, 84 він, керуючи автомобілем марки «Nissan Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку, стоянку на пішохідному переході, не пов`язану для надання переваги у русі, що створило перешкоду пішоходам як учасникам дорожнього руху, чим порушив вимоги п.п. 15.9 «г» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав.

Так, 31 січня 2024 року приблизно о 16.00 год. він підійшов до автомобіля «Nissan Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Магістратській, 84, який належить його брату. В цей час біля автомобіля знаходились працівники поліції, які висунули йому звинувачення, що він припаркував автомобіль на пішохідному переході. Він пояснив поліцейським, що автомобіль припаркував його брат і після чого поїхав із знайомими по особистих справах, а йому віддав усі документи (свої права, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), щоб він перегнав автомобіль, які ним були надані для огляду поліцейським. Ним також було звернено увагу поліцейських на відсутність дорожньої розмітки відповідно до ДСТУ 25876:2010 «Безпека дорожнього руху», все це не може свідчити про порушення правил дорожнього руху особисто ним. Незвертаючи уваги на його пояснення, обставини справи, відсутність дорожньої розмітки на складному Т-образному перехресті, інспектором поліції було винесено оскаржувану постанову про порушення п.п. 15.9 «г» ПДР України та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням норм адміністративного провадження та його конституційного права на отримання юридичної допомоги. Із наданого ним відеозапису можливо зробити висновок про відсутність будь-яких розподільних ліній розмітки на Т-образному перехресті і усе це на фоні снігових кучугур, якими засипано залишки дорожньої розмітки, яка зовсім не нагадує пішохідний перехід відповідно до норм ДСТУ 2587:2010 «Безпека дорожнього руху». В оскаржуваній постанові відсутні доводи із посиланням на докази, які б спростовували його пояснення, що автомобіль паркував його брат, а він прийшов автомобіль забрати, в оскаржуваній постанові не наведено взагалі жодного доказу вчинення ним правопорушення. Крім того, під час розгляду справи поліцейським роз`яснено йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема знайомитись із матеріалами справи, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Скориставшись передбаченим законом правом, він заявив клопотання про надання йому доказів його провини у скоєнні адміністративного правопорушення та надання можливості скористатись допомогою адвоката. Під час заявлення ним клопотання, поліцейський, який розглядав справу, отримав від іншого поліцейського стрічку, на якій було роздруковано постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності і в той же час йому повідомили, що справу розглянуто і він може оскаржити постанову в суді. Таким чином, поліцейським були порушені його права на захист та порядок розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати протиправними дії поліцейського 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліії Токарчука О.М. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії ЕНА №1346731 від 31.01.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення.

На адресу відповідачів судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ними отримані.

Від представника відповідачів за довіреністю Ковальчука Д.О. 29 квітня 2024 року до суду надійшов відзив, у якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки вимоги позивача є безпідставними, а постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Суд розглянув справу у відсутність сторін, за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕНА №1346731, 31.01.2024 о 16:17:44 год. в м. Вінниці по вул. Магістратській, 84 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку, стоянку на пішохідному переході, не пов`язану для надання переваги у русі, що створило перешкоду пішоходам, як учасникам дорожнього руху, чим порушив вимоги п.п. 15.9. «г» ПДР України порушення заборони зупинки на пішохідних переходах та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Диспозиція частини 3 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Як зазначив позивач у своєму позові, автомобіль припаркував його брат і віддав усі документи (свої права, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) йому, щоб він перегнав автомобіль, які ним були надані для огляду поліцейським. Незвертаючи уваги на його пояснення, обставини справи, відсутність дорожньої розмітки на складному Т-образном перехресті, інспектором поліції було винесено оскаржувану постанову про порушення ним п.п. 15.9 «г» ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Судом досліджено відеозапис з автомобільного реєстратора працівника поліції, який був долучений як доказ представником відповідачів до матеріалів справи, із якого вбачається, що автомобіль «Nissan Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , стояв на пішохідному переході. Позивач ОСОБА_1 пояснював поліцейським, що автомобіль припаркував його брат і віддав йому усі документи на автомобіль, щоб він його перегнав.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Проаналізувавши вищезазначені обставини, суд вважає, що поліцейським не були спростовані пояснення позивача, що автомобіль на пішохідному переході припаркував його брат, при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, будь-які пояснення очевидців, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, фото-, відеофіксація, що саме позивач припаркував автомобіль на пішохідному переході, відсутні.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі № 524/5536/17.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Оскаржувана постанова серії ЕНА №1346731 від 31.01.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази вчинення позивачем правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Всі факти, встановлені судом у сукупності, викликають сумніви, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan Pathfinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку, стоянку на пішохідному переході та порушив вимоги п.п. 15.9. «г» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові серії ЕНА №1346731 від 31.01.2024 та не підтверджується жодними іншими доказами.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Такої ж думки дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 р. по справі №338/1/17.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕНА №1346731 від 31 січня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до Вінницького міського суду Вінницької області даної позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № від 06 лютого 2024 року (а.с.7).

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, ч. 3 ст. 122, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та поліцейського 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Токарчука Олександра Миколайовича про визнання протиправними дії поліцейського та скасування постанови серії ЕНА №1346731 від 31 січня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Визнати протиправними дії поліцейського 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Токарчука Олександра Миколайовича та постанову серії ЕНА №1346731 від 31 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривень, винесену інспектором поліції 1-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Токарчуком Олександром Миколайовичем, скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департамену патрульної поліції Національної поліції України (, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3,) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК