Справа № 560/8419/24
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8419/24
РІШЕННЯ

іменем України

04 липня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Хмельницькій області Мігдальського Павла Павловича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Хмельницькій області Мігдальського Павла Павловича, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця органу державної виконавчої служби Мігдальського Павла Павловича, щодо виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.01.2023 у справі №560/11464/22 у виконавчому провадженні №73342898 у повному обсязі;

- зобов`язати головного державного виконавця органу державної виконавчої служби Мігдальського Павла Павловича вжити заходів щодо належного та повного виконання абзацу п`ятого резолютивної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.01.2023 у справі №560/11464/22 у виконавчому провадженні №73342898, а саме нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплачених в строки індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати (січень 2016 - вересень 2022) з урахуванням виплаченої суми.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся до головного державного виконавця Мігдальського П.П. з заявою про забезпечення виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.01.2023 у справі №560/11464/22, однак його звернення було проігноровано, а рішення суду досі не виконане у повному обсязі.

Ухвалою суду від 24 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачем надано відзив, в якому просить у задоволенні позову відмовити з підстав правомірності дій та відсутності підстав для прийняття постанови про накладення штрафу на боржника.

У судове засідання учасники справи не з`явились.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, справу слід розглянути без участі учасників справи за наявними матеріалами справи у письмовому проваджені.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.10.2023 №560/11464/22.

Державним виконавцем 16.11.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73342898, та зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

На адресу відповідача надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким повідомлено державного виконавця, що рішення суду від 27.01.2023 по справі №560/1464/23 буде виконано при надходженні коштів на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом перерахування коштів в розмірі 58788,00 грн ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного державним виконавцем винесено постанову від 21.12.2023 про відкладення проведення виконавчих дій ВП №73342898.

01.05.2024 на адресу відповідача надійшла заява стягувача про вжиття відповідних заходів на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/11464/22 від 03.10.2023.

Державним виконавцем 23.05.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслано вимогу, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду в спосіб та порядок визначений виконавчим документом.

17.06.2024 на адресу відповідача надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким повідомлено державного виконавця, що ІНФОРМАЦІЯ_3 нараховано компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплат (індексації грошового забезпечення) в сумі 58845,05 грн. ( 20.12.2023 виплачено 20479,10 грн., залишок до виплати складає 38365,95 грн) та направлено забезпечувальному фінансовому органу заявку-розрахунок від 07.06.2024 №10/2/802 на виплату гр. ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплат (індексації грошового забезпечення) на загальну суму 38365,95 грн, виплата буде здійснена після надходження відповідного фінансування.

Крім того, у вищевказаному листі зазначено, що на рахунках ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні кошти. За встановленим порядком фінансування ІНФОРМАЦІЯ_2 на відповідні потреби здійснюється забезпечувальним органом згідно поданих заявок - розрахунків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Згідно із статтею 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до пунктів 1, 5 частини першої статті 3 Закону підлягають виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Частиною 1 статті 18 Закону зазначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.10.2023 №560/11464/22.

Державним виконавцем 16.11.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73342898, та зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

На адресу відповідача надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким повідомлено державного виконавця, що рішення суду від 27.01.2023 по справі №560/1464/23 буде виконано при надходженні коштів на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом перерахування коштів в розмірі 58788,00 грн ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного державним виконавцем винесено постанову від 21.12.2023 про відкладення проведення виконавчих дій ВП №73342898.

01.05.2024 на адресу відповідача надійшла заява стягувача про вжиття відповідних заходів на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/11464/22 від 03.10.2023.

Державним виконавцем 23.05.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслано вимогу, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду в спосіб та порядок визначений виконавчим документом.

17.06.2024 на адресу відповідача надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким повідомлено державного виконавця, що ІНФОРМАЦІЯ_3 нараховано компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплат (індексації грошового забезпечення) в сумі 58845,05 грн. ( 20.12.2023 виплачено 20479,10 грн., залишок до виплати складає 38365,95 грн) та направлено забезпечувальному фінансовому органу заявку-розрахунок від 07.06.2024 №10/2/802 на виплату гр. ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплат (індексації грошового забезпечення) на загальну суму 38365,95 грн, виплата буде здійснена після надходження відповідного фінансування.

Частиною 1 статті 13 Закону визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 1, п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За змістом ч. 1 статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону ).

Згідно ч. ч. 1, 2 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. Обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №360/3573/20, від 20.05.2021 у справі №420/5465/18, від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 та у справі №360/4708/20, від 31.05.2022 у справі №360/940/20.

Отже, якщо рішення не виконується, державний виконавець в разі зазначення причин невиконання боржником зобов`язаний проаналізувати вказані причини на предмет їх поважності.

Лише після аналізу вказаних боржником причин та встановлення відсутності їх поважності у державного виконавця виникають підстави для накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що підстави для накладення на боржника штрафу у межах виконавчого провадження, відсутні.

За приписами ст. 15 Закону саме боржник є особа, на яку покладається обов`язок щодо виконання рішення, а не виконавець.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Також, під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Проте, позивач у позові не навів жодного обґрунтування стосовно того, що було проявом саме протиправної бездіяльності державного виконавця, тобто які фактичні обставини свідчать про те, що невиконання вказаного вище судового рішення станом на певну календарну дату є результатом невжиття державним виконавцем заходів та/чи ухвалення рішень (і яких), які він у межах своїх повноважень був зобов`язаний вжити/ухвалити, але не зробив цього, і крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Щодо посилань позивача про те, що його звернення від 29.04.2024 було проігнороване, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Звернення на яке посилається позивач зареєстроване Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 01.05.2024 за вхідним № 3561, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідь на даний лист надано Олександру Каленюку 29.05.2024 за вихідним № 11113 та прийнято оператором поштового зв`язку України АТ "Укрпошта" 30.05.2024, що підтверджується трекером Укрпошти №013, тобто у місячний термін визначений законом.

У зв`язку з даною обставиною державним виконавцем не порушено вимоги закону та надано відповідь в строк передбачений законом.

Оскільки судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" вчинено усі можливі дії щодо виконання рішення суду та станом на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття відповідачем постанови про накладення штрафу на боржника у зв`язку з невиконанням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 560/11464/22 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відтак наявні підстави для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, а також відсутність підстав для задоволення позовних вимог, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Хмельницькій області Мігдальського Павла Павловича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Хмельницькій області Мігдальський Павло Павлович (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29018 , код ЄДРПОУ - 43315602)

Головуючий суддя П.І. Салюк