Справа № 569/6956/24
Суддя: Тимощук О. Я.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6956/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника позивача адвоката Ошурка Й.М.,

представника відповідача 1 УПП в Рівненській області - Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, винесену Інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 04.04.2024 постановою серії ЕНА № 1818215 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 20 400 грн. 00 коп.

Згідно постанови, 04.04.2024 року о 05 год. 25 хв., позивач керував транспортним засобом NISSAN PRIMERA д.н.з. НОМЕР_1 в м. Рівне по вул. Богоявленська (Черняка), 18 перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а також перебував особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі Рівненського районного суду Рівненської області від 26.02.2024 року, чим порушив п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП України.

Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною, не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що він не знав про існування постанови Рівненського районного суду Рівненської області винесену 26 лютого 2024 року у справі № 570/173/24. Про прийняту постанову у справі № 570/173/24 він дізнався лише 04 квітня 2024 року від Інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , дана обставина підтверджується матеріалами справи № 570/173/24.

З вказаних підстав просить скасувати постанову серії ЕНА № 1818215 від 04 квітня 2024 року винесену Інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень.

20.05.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача 1 ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю, вважає постанову серії ЕНА № 1818215 від 04 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП законною, а твердження представника позивача - адвоката Ошурка Й.М. зазначені в позовній заяві хибними та такими, що не відповідають дійсності.

01.07.2024 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником позивача адвокатом Ошурко Й.М. подано заяву про долучення доказів у справі № 569/6956/24, в якій просить долучити постанову Рівненського апеляційного суду від 19 червня 2024 року, в якій апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Ошурка Йосипа Миколайовича залишено без задоволення, а постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2024 року без змін.

Представник позивача - адвокат Ошурко Й.М. в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просить їх задоволити з підстав викладених у адміністративному позові.

Представник відповідача 1 - УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції - Добровчан К.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов, просить в їх задоволенні відмовити. Вказала, що обставини, які викладені в адміністративному позові є суб`єктивною думкою позивача та не підтверджуються будь-якими доказами. Зазначила, що працівники Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції діють під присягою, виключно наданих їм повноважень та відповідно до норм чинного законодавства. Патрульні поліцейські при винесенні постанови задля уникнення неправдивих відомостей та винесення необґрунтованих постанов користуються інформаційно-комунікаційною системою «Інформаційний портал національної поліції України», офіційним порталом Судова влада, офіційним сайтом Єдиний державний реєстр судових рішень, у випадку винесення оскаржуваної постанови це було не виключенням. Вважає наведені представником позивача адвокатом Ошурком Й.М. пояснення в адміністративному позові не є обґрунтованою та доведеною підставою скасування оскаржуваної постанови, так як, ніяким чином не заперечують юридичного факту позбавлення права керування транспортним засобом його довірителя ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобу, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили та було направлено судом на виконання у встановленому законом порядку.

Представник відповідача 2 - Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. Відзив на адміністративний позов не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку представника позивача адвоката Ошурка Й.М. та представника відповідача 1 - УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції - Добровчан К.Ю., дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із постанови серії ЕНА № 1818215 року, 04.04.2024 року о 05 год. 25 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN PRIMERA д.н.з. НОМЕР_1 в м. Рівне по вул. Богоявленська (Черняка), 18 перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а також перебував особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі Рівненського районного суду Рівненської області від 26.02.2024 року, чим порушив п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП України.

Згідно постанови серії ЕНА № 1818215 від 04.04.2024 року, винесеної Інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400,00 грн.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, а також у визначених законом випадках здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст. 245 КупАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Тобто, саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп. а п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1818215 від 04.04.2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн.

Підставою винесення оскаржуваної постанови стало те, що під час несення служби в м. Рівне по вул. Богоявленська 04.04.2024 року о 05 год. 25 хв. Інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 було зафіксовано порушення Правил дорожнього руху. А саме, позивач керував транспортним засобом (далі т.з.) NISSAN PRIMERA з державним номерним знаком НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами на 1 рік постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2024 року, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2024 року у справі № 570/173/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що підтверджується витягом з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал національної поліції України» (картки обліку адміністративного правопорушення) долученим до відзиву на адміністративний позов представником відповідача ОСОБА_3 .

За правилами ч. 1 та 2 ст. 294 КУпАП вищезазначена постанова суду набрала законної сили 08 березня 2024 року та була чинною на момент зупинки транспортного засобу під керуванням позивача ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до положень ч.ч. 4, 6 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З вищезазначеного слідує, що у період з 08 березня 2024 року по 04 квітня 2024 року позивач у встановленому законом порядку, судовим рішенням, яке є обов`язковим для виконання на всій території України, був позбавлений права керування транспортними засобами.

При цьому суд відхиляє доводи представника позивача адвоката Ошурка Й.М. про те, що його довіритель не був обізнаний про існування постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2024 року по справі № 570/173/24, оскільки позивач знав про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що зокрема вбачається із його підпису в копії вказаного протоколу долученого його представником адвокатом Ошурком Й.М. до матеріалів даної справи у графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» та «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», а його небажання протягом тривалого періоду часу цікавитися ходом судового розгляду цієї справи не звільняє його від відповідальності, яка встановлена законом.

Крім того суд зауважує, що в справі про адміністративне правопорушення № 570/173/24 наявні докази повідомлення ОСОБА_1 про розгляд матеріалів адміністративної справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, беручи до уваги описову частину зазначену в постанові Рівненського районного суду Рівненської області від 26 лютого 2024 року ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд матеріалів справи відносно нього та мав цікавитись розглядом справи, однак вибрав нейтральну позицію у вирішенні матеріалів справи.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, ЗОБОВ`ЯЗАНА з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними її правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, в рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Суд наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Такої ж думки притримується Європейський суд і в рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» («Karakutsya v. Ukraine»).

Отже, оскільки станом на 04 квітня 2024 року було чинним судове рішення, яким ОСОБА_1 був позбавлений права керувати транспортним засобом, він не мав права керувати транспортним засобом NISSAN PRIMERA з д.н.з. НОМЕР_1 , а тому був обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести повну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Що стосується інших доводів позивача суд вважає їх такими, що не мають принципового значення у розгляді даної справи, а лише виходять із самих доводів позивача про незаконність оскаржуваної постанови та не можуть слугувати самостійними підставами для задоволення позову.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП, що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1818215 від 04 квітня 2024 року.

Відповідачем обґрунтовано визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та правомірно накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн., а доводи, на які посилається позивач в адміністративному позові не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи докази, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 121-123, 143, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.