Справа № 580/5860/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року справа № 580/5860/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/5860/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (бул. Шевченка 307, м. Черкаси, 18005) про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

12.06.2024 вх.29018/24 позивач у позовній заяві просить: визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі відповідного посвідчення; зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради встановити ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни та видати посвідчення члена сімї загиблого ветерана війни.

17.06.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідно до ч.2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 ст. 12 КАС України. Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України). Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що звернулась до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про надання статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі посвідчення. За результатом розгляду заяви на засіданні комісії з питань встановлення громадянам пільгових статусів прийнято рішення, що оформлене протоколом від 23.05.2024 №21 немотивовано відмовлено у встановленні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни згідно зі статтею 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Не погодившись із необгрунтованим рішенням відповідача, позивач звернулась за захистом до суду.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач позовні вимоги не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив що соціальний захист дружин померлих учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов`язана із захворюванням отриманим під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС здійснюється відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте позивач не належить до категорії осіб, визначених пунктом 1 статті 10 Закону, у зв`язку з чим у Департамента відсутні підставі для надання статусу члена сім`ї померлого ветерана війни ОСОБА_1

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що згідно експертного висновку Харківської міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС № 9600 від 26.02.2004, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 мав статус особи ветерана війни - інваліда війни І групи, та мав пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

ОСОБА_2 помер у віці 53 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.05.2024 серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про про шлюб серія НОМЕР_4 .

Позивач звернулась до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни - чоловіка ОСОБА_2 . До заяви додано: копія паспорта та картки платника податків; копія витягу з реєстру територіальної громади; копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 ; копія витягу з ДРАЦС про реєстрацію шлюбу від 2.05.2024; копія експертного висновку Харківської МСЕК від 26.02.2004 №9600 про причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; копія довідки до акту огляду МСЕК серії АЖ № 0073338; копія посвідчення інваліда війни серія НОМЕР_2 ; копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на НОМЕР_6 ; довідки УСЗН Глухівської міської ради від 07.05.2024 №01-40/1148 та від 02.05.2024 №01-40/1106.

За результатами розгляду заяви позивачки на засіданні комісії з питань встановлення громадянам пільгових статусів прийнято немотивоване (на думку позивачки) рішення, яке оформлено протоколом від 23.05.2024 №21 щодо відмови у встановленні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни згідно зі статтею 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Позивач не погодилась із рішенням відповідача про відмову у задоволенні заяви про встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та відмовою у видачі посвідчення встановленого зразка, звернулася до суду за захистом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені аргументи щодо обставин справи та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить до часткового задоволення з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до ч 2 ст. 19 Конституції України, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон №3551) чинність Закону поширюється на дружин (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге. В преамбулі до Закону №3551 зазначається, що цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Поширення чинності Закону №3551 на членів сім`ї загиблої особи є похідним від належності особи до ветеранів війни.

Відповідно до статті 4 цього Закону у редакції 1993 року - ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно з ч.1 статті 7 Закону №3551 у редакції 1993 року - до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Відповідно до пункту 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, особам, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту видаються посвідчення з написом Посвідчення члена сім`ї загиблого.

Згідно з пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №20-РП/04 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи бойових діях на території інших держав. Розділ 11 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасників бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці, які безпосередньо як у воєнний, так і в мирний час виконували інші обов`язки військової служби та тилового забезпечення, пов`язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Верховний Суд у постанові від 28.07.2022 у справі №520/2798/19 висновує, що для встановлення позивачу статусу дружини померлого передбачено: наявний у померлого чоловіка статусу, зокрема, інвалід війни; визнання померлого чоловіка за життя інвалідом від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин пов`язаних з проходження військової служби чи участі у бойових діях, які не одружилися вдруге. Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що на дружину померлого, інваліда ІІ групи, ОСОБА_3 , який за життя користувався пільгами, встановленими для інвалідів Великої Вітчизняної війни, ветерана війни - інвалідів війни - ОСОБА_1 поширюється пункт 2 статті10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до ч. 5 ст.242 КАС України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин необхідно враховувати висновки про застосування норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

Чоловік позивачки - ОСОБА_2 виконував обов`язки військової служби, що підтверджується копією експертного висновку Харківської міжвідомчої експертної комісії по встановлення причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників унаслідок аварії на ЧАЕС від 26.02.2004 №9600, захворювання що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконннням службових обов`язків на ЧАЕС. Висновок не скасований та є дійсним. Померлий мав право на пільги та переваги, встановлені законодавством для інвалідів війни, про що видане посвідчення інваліда війни (серія НОМЕР_3 ), згідно якого є особою з інваладністю 1 групи і мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Доказів скасування посвідчення чи позбавлення ОСОБА_2 відповідного статусу до суду не надано.

Мотиви здійснення органами публічної влади власних повноважень мають відповідати мотивам, з якими ці повноваження були надані законом. Принцип «належного врядування» не має перешкоджати органам влади виправляти ненавмисні помилки, навіть ті, яких вони припустились внаслідок недбалості (АДМІНІСТРУВАННЯ І ВИ: Посібник - принципи адміністративного права у відносинах між особами та органами публічної влади / https://rm.coe.int/handbook-administration-and-you/1680a06311).

Надаючи оцінку рішенню відповідача, що оформлене протоколом від 19.10.2023 №41, суд дійшов висновку, про його протиправність за відсутності логічних висновків, позаяк немотивовано відмовляючи позивачу у встановленні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни згідно зі статтею 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно/несправедливо, без врахування висновків Верховного Суду та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), без законних мотивів для відмови -без повного з`ясування обставин справи та без урахування документів наданих позивачем.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог.

Згідно з абз. 2 п.7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302, особам, на яких поширюється чинність Закону України № 3551-XII (стаття 10 зазначеного Закону) передбачено, що "посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Під час вирішення справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково (ст.245 КАС України).

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, що б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року № 2073-IX адміністративний орган розглядає і вирішує справи, віднесені до його відання законом (предметна компетенція) (ч.1 ст.21). У науково-практичному коментарі до Закону України «Про адміністративну процедуру» зазначено: принципи добросовісності та розсудливості корелюються насамперед з п.5 та п.6 частини 2 ст.2 КАС України як критеріями для оцінки правомірності рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Конвенція Ради Європи про доступ до офіційних документів передбачає, що державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ (ч.1 ст.5).

Суд оцінив надані докази і перевірив доводи учасників, з`ясував обставини у контексті чинного правового регулювання, дійшов висновку, що відповідач, ухвалюючи немотивоване протокольне рішення оформлене протоколом від 23.05.2024 №21 не продемонстрував сприяння позивачеві під час розгляду заяви позивача про надання статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі відповідного посвідчення, що потребує вирішення у межах компетенції та повноважень відповідача відповідно до наявних повноважень суду згідно з частиною 4 статті 245 КАС України (у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд під час розгляду звернення, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні).

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору (дружина категорія 1 - посвідчення №015156), відсутні підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.2, 90, 242-246, 255, 258, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з питань встановлення громадянам пільгових статусів, що оформлене протоколом від 23.05.2024 №21.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни з урахуванням оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21.

Копію рішення направити сторонам справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Департамент соціальної політики Черкаської міської ради [бул. Шевченка 307, м. Черкаси, 18001, ].

Рішення суду складене 08.07.2024.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА