Справа № 335/6508/24
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6508/24 2-а/335/124/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Баришнікова Андрія Григоровича до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2024 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Баришнікова А.Г. звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2293144 від 01.06.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що спірною постановою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у вигляді штрафу розміром 340,00 грн. у зв`язку із допущенням нею порушення п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки докази її вини в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні. Також постанова не містить даних про наявність нагрудної камери поліцейського, за допомогою якої фіксувалась подія правопорушення. З наведених підстав просила задовольнити позов, визнати скасувати вищезазначену постанову, звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а також стягнути з відповідача судові витрати (а.с. 26).

Відповідач в особі представника за довіреністю від 22.12.2023 № 23457/41/3/01-2023 ОСОБА_2 у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечував, оскільки 01.06.2024 під час несення служби поліцейськими УПП в Запорізькій області ДПП було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України. Зупинивши автомобіль під керуванням позивача, було оголошено причину зупинки, а саме те, що водій порушив вимоги п. 31.4.3 «в» ПДР України, а саме керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби. В ході розгляду справи були роз`яснені права позивачу, позивачем клопотань не заявлялось, що підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів справи. Обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого правопорушення та склад правопорушення в її діях. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судом проведено такі процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 11.06.2024 позовну заяву залишено без руху із наданням строку на усунення її недоліків (а.с. 16).

Ухвалою судді від 17.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 27.06.2024 без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов 5 днів з дня вручення ухвали (а.с. 27).

18.06.2024 копію ухвали отримав Департамент патрульної поліції шляхом доставки до електронного кабінету.

24.06.2024 від представника відповідача надійшла заява про перенесення розгляду справи, оскільки до Департаменту патрульної поліції не надійшла копія позовної заяви з доданими до неї документами, що унеможливило підготувати відзив на позовну заяву.

З урахуванням даних обставин розгляд справи відкладено до 05.07.2024 та відповідачу надіслано копію ухвали від 17.06.2024 разом з копією позовної заяви з додатками.

28.06.2024 надійшов відзив на позовну заяву.

Станом на 05.07.2024 від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Рижовою Д.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2293144 від 01.06.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу розміром 340,00 грн. (а.с. 9).

За змістом цієї постанови, 01.06.2024 о 21:22:59 год. ОСОБА_1 на Прибережній автомагістралі в м. Запоріжжі керувала транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» ПДР України.

Згідно з п. 31.4.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: …Зовнішні світлові прилади: в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла…

Позивач у позовній заяві стверджувала, що докази вчинення цього правопорушення відсутні.

Відповідачем з урахуванням засад змагальності адміністративного процесу зазначені доводи позивача не спростовані, адже долучений до відзиву відеозапис, розміщений на диску для лазерних систем зчитування, містить фрагмент початку спілкування поліцейських з позивачкою, який розпочинається зі слів поліцейського: «Фара…» і далі прохання ОСОБА_1 не притягувати її до відповідальності, оскільки у неї тимчасове посвідчення. Поліцейський після цих слів запитав у ОСОБА_1 документи та розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 під час розгляду справи мовчала.

Отже, даний відеозапис не містить ані факту зупинки автомобіля Volkswagen Golf, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ані факту керування цим автомобілем з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем не виконано обов`язок доказування правомірності прийнятої постанови, визначений ч. 2 ст. 77 КАС України.

Зазначені обставини, на переконання суду, є достатніми для висновку про неправомірність прийнятої поліцейським постанови та наявність підстав для її скасування судом із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу правопорушення.

При цьому, надаючи оцінку усім доводам позивача, що наведені в позові, суд визнає необґрунтованим посилання позивача на відсутність у постанові даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис події правопорушення, оскільки у п. 7 постанови міститься інформація про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, а саме БК 474964. Вказаний номер відеореєстратору відповідає номеру технічного засобу, з якого надано відеозапис на диску для лазерних систем зчитування, долучений до відзиву відповідача на позов, аналіз та оцінку якому надано судом вище.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Водночас, у позовній заяві позивач просить скасувати постанову і звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, що не охоплюється повноваженнями суду відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України.

За таких обставин, та враховуючи, що відповідачем під час розгляду цієї справи не було доведено правомірності спірної постанови через ненадання доказів вчинення правопорушення, суд доходить висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Положенням частини 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати, що складаються із суми судового збору розміром 605,60 грн., сплаченої позивачем під час подання позовної заяви до суду, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службовою особою якої є поліцейський, який виніс спірну постанову, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 7379, 132, 139, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2293144 від 01 червня 2024 р., прийняту поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Рижовою Дар`єю Сергіївною, якою на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору розміром 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Перемоги, буд. 96, м. Запоріжжя, 69005.

Суддя А.В. Шалагінова