Справа № 520/21679/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

04 липня 2024 р. справа № 520/21679/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №520/21679/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства охорони здоров`я України (вул. Грушевського, буд. 7, м. Київ, 01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 по справі №520/21679/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України з приводу нерозгляду по суті у повному обсязі звернень ОСОБА_1 від 28.04.2021 року та від 23.08.2021 року. Зобов`язано Міністерство охорони здоров`я України (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7) розглянути по суті звернення ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) від 28.04.2021 року та від 23.08.2021 року, надавши вичерпну інформацію по суті усіх сформульованих питань. Позов у решті вимог - залишити без задоволення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства охорони здоров`я України (, адреса: 01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7) на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 по справі №520/21679/21 набрало законної сили 06.01.2022 та 14.02.2024 Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.

26.06.2024 від позивача до суду надійшла заява в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 по справі №520/21679/21, в якій заявник просить:

- зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України подати у встановлений судом строк (10 днів) звіт про виконання судового рішення по справі №520/21679/21;

- за наслідками розгляду звіту про виконання рішення суду по справі №520/21679/21 або в разі неподання такого звіту ухвалою встановити новий строк подання звіту та накласти на керівника Міністерства охорони здоров`я України ( ОСОБА_2 міністр), відповідального за виконання рішення, штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- половину суми штрафу стягнути на користь позивача, іншу половину - до Державного бюджету України.

Заява обґрунтована тим, що рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/21679/21 не виконано у повному обсязі, оскільки Міністерством охорони здоров`я України не надано відповідей на всі питання та не надано документів у повному обсязі, які запитувались позивачем. Заявник вважає, заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення обґрунтованою, через тривале, більше 2 років, та безпідставне невиконання Міністерством охорони здоров`я України прийнятого судового рішення у справі №520/21679/21. Невиконання рішення суду, також підтверджується відкритим та триваючим виконавчим провадженням №74339688, яке є також безрезультатним.

Враховуючи відсутність правового регулювання процедури розгляду такого виду заяв, керуючись приписами ч. 3 ст. 166 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розгляду поданої заяви одноособово у порядку письмового провадження без виклику сторін.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд зазначає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що адміністративним процесуальних законодавством регламентовано право суду застосувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимим доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишається невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 лютого 2020 року по справі №640/3719/18, постанові від 04 березня 2020 року по справі №539/3406/17.

Суд зазначає, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

При цьому, застосування такого контролю у формі встановлення строку на подання звіту про виконання судового рішення може відбуватися як при прийнятті рішення у справі, так і пізніше. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 04 березня 2020 року у справі №539/3406/17.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 31 липня 2018 року у справі №235/7638/16-а, ухвалі від 23 квітня 2019 року у справі №805/516/18-а, постанові від 26 березня 2020 року у справі №823/175/17.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 8 ст. 382 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з вимогами ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013, у рішенні від 26 червня 2013 року звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Тобто, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З огляду на викладене, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 6 ст. 26 Закону №1404-VIII встановлено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що 06.03.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №74339688 за виконавчим листом №520/21679/21, виданим Харківським окружним адміністративним судом 14.02.2024 про зобов`язання Міністерства охорони здоров`я України розглянути по суті звернення ОСОБА_1 від 28.04.2021 та від 23.08.2021, надавши вичерпну інформацію по суті усіх сформульованих питань.

Боржнику встановлено 10 днів на виконання рішення суду.

Міністерством охорони здоров`я України на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 по справі №520/21679/21 надано відповідь за №17-04/16752/2-24 від 22.04.2024 за результатами повторного розгляду звернень ОСОБА_1 від 28.04.2021 та від 23.08.2021.

Листом Міністерства охорони здоров`я України від 24.04.2024 державного виконавця повідомлено про виконання рішення суду.

29.04.2024 на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява стягувача про виконання рішення суду не у повному обсязі.

03.05.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено на адресу Міністерства охорони здоров`я України Вимогу державного виконавця за №20.1/74339688/8 про надання в дводенний строк з моменту отримання цієї вимоги письмового пояснення щодо виконання судового рішення з урахуванням заяви стягувача.

У зв`язку з тим, що станом на 12.06.2024 рішення суду не виконано, про поважні причини не повідомлено, державним виконавцем винесено постанові про накладення на Міністерство охорони здоров`я України штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. №74339688 від 12.06.2024.

Разом із тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті (10 робочих днів), повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону №1404-VIII виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 25 листопада 2020 року по справі №554/10283/18.

За обставинами справи, з огляду на викладене, позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження".

У суду відсутні докази того, що загальний порядок виконання судового рішення не призведе до очікуваного результату.

Крім того, з наданої разом із заявою копії відповіді Міністерства охорони здоров`я України від 22.04.2024 №17-04/16752/2-24 вбачається, що Міністерством на виконання рішення суду 06.12.2021 по справі №520/21679/21 частково виконане рішення суду.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача права захистити свої інтереси щодо виконання судового рішення, ухваленого на його користь у межах статті 287 КАС України, а також те, що встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення під час можливості його примусового виконання органами державної виконавчої служби.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №520/21679/21.

Керуючись ст.ст. 229, 248, 256, 293, 294, 295, 382 Кодексу адміністративного суду України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №520/21679/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства охорони здоров`я України (вул. Грушевського, буд. 7, м. Київ, 01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Біленський О.О.