Справа № 260/3459/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2024 рокум. Ужгород№ 260/3459/24

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області , яким просить:

1.Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі.

2.Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення перерахунку та виплати з 22.03.2022 року пенсії ОСОБА_1 у розмірі 76 процентів від грошового забезпечення.

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 22.03.2022 року, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку та розмірах, визначених Постановою KM України № 988 від 11.11.2015 року, «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 76% сум грошового забезпечення з урахуванням вже виплачених сум.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області та отримую пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ. Основний розмір пенсії позивача під час його перерахунку був зменшений з 76% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі суду від 11.11.2020 року у справі № 2602580/20 відповідачем з 01.01.2016 здійснено перерахунок пенсії позивача виходячи з 76% від відповідних сум грошового забезпечення.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року №260/270/22 відповідачем здійснено перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки від 13 грудня 2021 року № 33/27-1359, виданою Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області» з урахуванням раніше виплачених сум. Однак при перерахунку розміру пенсії органом пенсійного фонду, повторно зменшено розмір пенсії з 76% до 70% відповідних сум грошового забезпечення .

Вважає, що зміна максимального розміру пенсії з 76% до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася у ч.2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку на підставі довідки від 13 грудня 2021 року № 33/27-1359,

Як Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" так і Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачено зменшення основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку. З урахуванням вищевказаного, при проведенні перерахунку пенсії з 16.12.2020 року відповідач діяв в законом непередбачений спосіб, за своєю протиправною ініціативою, порушуючи Конституцію України, та ігноруючи рішення суду від 22.02.2022 року №260/270/22 вдруге зменшив розмір пенсії за вислугу років з 76% на 70% грошового забезпечення.

20 травня 2024 року ухвалою ЗОАС відкрито спрощене позовне провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов та докази, які в нього є в термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

06 червня 2024 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року по справі №260/270/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснило перерахунок з 16.12.2020 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про грошове забезпечення № 33/27-1359 від 13.12.2021 року виданої Державною Установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області». З огляду на вищезазначене, при виконанні судового рішення у справі №260/270/22 застосовувалися чинні на час проведення перерахунку пенсії норми Закону, а відтак, розмір суми складових грошового забезпечення обчислений у максимальному розмірі, визначеному статтею 13 Закону. Крім того рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/270/22 не містить зобов`язань для Головного управління щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки із розрахунку 76% грошового забезпечення. Звертає увагу суду, що відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. З вищенаведеного випливає, що законодавцем встановлено обмеження максимального розміру пенсії не тільки у відсотковому еквіваленті від грошового забезпечення, а й у максимальній величині обчисленої пенсії. Крім того, звертає увагу, що в резолютивній частині рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №260/270/22 також не зазначено, що всі подальші перерахунки пенсії позивача повинні здійснюватися із розрахунку 76% сум грошового забезпечення.

01 липня 2024 року ухвалою ЗОАС зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надати суду в термін 5 днів: пенсійну справу ОСОБА_1 .

03 липня 2023 року до суду надійшла пенсійна справа ОСОБА_1 .

Обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області та з лютого 2006 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ. в розмірі 76% від суми грошового забезпечення.

01 січня 2018 року на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб №103 від 21.02.2018 року відповідачем було здійснено перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Закарпатським окружним адміністративним судом винесено рішення № 260/2580/20 від 11.11.2020 p., , яким визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з визначення її максимального розміру 76 % від грошового забезпечення, оформленою листом № 1420-1569/П-02/8-0700/20 від 15 липня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 76 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року у справі № 260/2580/20 яке набрало законної сили 11.12.2020 року, головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області було здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2016 року у розмірі 76% грошового забезпечення .

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року по справі №260/270/22 :

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) щодо відмови у здійсненні обчислення і перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з 16 грудня 2020 року.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) здійснити з 16 грудня 2020 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на підставі довідки № 33/27-1359 від 13 грудня 2021 року виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області" про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01 листопада 2019 року, що підлягає врахуванню для перерахунку пенсії позивача, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ" та положень Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11 листопада 2015 року № 988, із врахуванням висновків суду, а також здійснити виплату перерахованої пенсії, із врахуванням раніше виплачених сум.

На виконання Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року по справі №260/270/22, яке набрало законної сили 06.11.2023 року відповідачем здійснено перерахунок розміру пенсії з 01.12.2019 року у розмірі 70 % грошового забезпечення.

Вказані обставини встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, відтак такі відповідно до положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

13 березня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії з врахуванням основного розміру пенсії 76% грошового забезпечення.

Листом від 12.04.2024 року № 2155-1818/П-02/8-0700/24 у відповідь на вказану заяву, ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило позивача про те, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/270/22 від 22.02.2022 року, Головне управління здійснило перерахунок з 01.12.2019 року основного розміру пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення №33/27-1359 від 13.12.2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області». З огляду на вищезазначене, при виконанні судового рішення у справі №260/270/22 застосовуються чинні на час проведення перерахунку пенсії норми Закону, а відтак, розмір суми складових грошового забезпечення обчислений у максимальному розмірі, визначеного статтею 13 Закону.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Статтею 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюються нормами Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон).

Відповідно до преамбули Закону, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 13 Закону регламентовано порядок визначення розміру пенсії за вислугу років. Так, пенсії за вислугу років, відповідно до цієї статті (в редакції, чинній на момент набуття позивачем права на пенсію 09.12.2002) призначаються в таких розмірах:

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-17), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було внесено зміни та цифри « 90» замінено цифрами « 80» та цифри « 80» замінено цифрами « 70» відповідно.

Таким чином, Законами №3668-VІ та №1166-VІІ були внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, яким змінено відсоток грошового забезпечення, з якого розраховується розмір пенсії.

При цьому слід звернути увагу, що ні положеннями Закону України №1166-VІІ, ні положеннями Закону №2262-XII не передбачено проведення після 01.04.2014 перерахунку раніше призначених пенсій, виходячи з нового (зменшеного) відсотку відповідних сум грошового забезпечення.

Суд зазначає, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Норми, які визначають механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, встановлені ст. 63 Закону №2262-XII.

Тому, при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії, що відбулася у ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Внесені Законами №3668-17 та №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що при перерахунку пенсії відповідач повинен був застосувати норми частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії.

Частиною 3 статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також не передбачено зменшення встановленого на момент призначення пенсії відсотку основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.

Отже, суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні відсоткового розміру пенсії не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2018 у справі №564/2288/16-а (№К/9901/23573/18).

Слід також зазначити, що згідно ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення №5-рп/2002).

Також, у Рішенні від 11.10.2005 №8-рп/2005 Конституційний Суд зазначив, що утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов`язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Отже, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача з розміру 70% відповідних сум грошового забезпечення є протиправним і такий перерахунок слід здійснити виходячи з розміру 90% від суми грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 24.04.2018 у справі №686/12623/17.

В силу приписів ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені висновки мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

В рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № Пз/9901/58/18 (240/5401/18) Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалось при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 (провадження №11-198заі19) рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.02.2019 залишене без змін.'

Верховний Суд у своєму рішенні від 10.10.2019 року по справі № 522/17864/15-а зробив наступний висновок:

Органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсій, а здійснюють її перерахунок та нарахування на підставі отриманих від уповноважених органів документів про види і розмір грошового забезпечення, а розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у відповідних довідках.

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності дій щодо зменшення розміру пенсії з 76% до 70% відповідних сум грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Відтак, відповідач протиправно зменшив позивачу відсотковий розмір від суми грошового забезпечення та розрахував пенсію з 70% грошового забезпечення, а не 76%, а тому, позовні вимоги про визнання протиправними дій ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення розміру грошового забезпечення з 76% до 70% підлягають задоволенню.

Разом з позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 22.03.2022 року, перерахунок та виплату пенсії , однак такий перерахунок на виконання рішення суду від 22.02.2022 року по справі №260/270/22, яке набрало законної сили 22.03.2023 року відповідачем здійснено відповідно до перерахунку пенсії з 01.06.2022 року ., який міститься в матеріалах пенсійної справи , а перерахнку з 22.03.22 року пенсійна справа не містить.

Суд не може на себе перебирати функції і повноваження державної виконавчої служби , яка здійснювала примусове виконання з виконання рішення по справі № 260/270/22 року і повинна були зробити висновки з приводу правильності та повноти його виконання згідно резолютивної частини судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задоволити частково.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення з 01.06.2022 року основного розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 з 76 відсотків до 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення для обчислення пенсії .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ) пенсії за вислугу років у розмірі 76 % грошового (основних та додаткових видів) забезпечення, відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", з 01.06.2022 року з урахуванням проведених виплат.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, ) судові витрати у сумі 605,60 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЗ.Б.Плеханова