Справа № 640/3877/20
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3877/20 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

за участі:

секретар с/з Кващук Т.А.

пр-к апелянта Щеглова Л.В.

позивач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом Державної фіскальної служби України, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення у формі листа Державної фіскальної служби України від 20 грудня 2019 року № 8636/Т/99-99-04-04-02-14 щодо відмови ОСОБА_2 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до Закону України «Про міліцію»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, що настала в період проходження служби в податковій міліції внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до Закону України «Про міліцію» у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму..

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2020, позов задоволено.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.12.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2020 у справі №640/3877/20 за позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Надалі, 04.01.2021 Окружним адміністративним судом м. Києва виданий виконавчий лист №640/3877/20 щодо зобов`язання Державної фіскальної служби України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, що настала в період проходження служби в податковій міліції внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до Закону України «Про міліцію» у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

27 серпня 2023 року позивачем подано до суду першої інстанції заяву про заміну сторони виконавчого провадження, а саме, боржника - ДФС України на його правонаступника - ДПС України. В обґрунтування заяви зазначено, що Державна фіскальна служба України реорганізована та її правонаступником являється Державна податкова служба України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року вказану заяву задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому листі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, постановлення необґрунтованої ухвали.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у спірних правовідносинах Державна податкова служба України не є правонаступником Державної фіскальної служби України, яка не ліквідована.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження та ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03 липня 2024 року.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що Державна податкова служба України є правонаступником Державної фіскальної служби України, повноваження якої припинено 01.01.2022.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу задовольнити.

Позивач у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

У судове засідання відповідач - Державна фіскальна служба України не з`явилася та явку уповноваженого представника до суду не забезпечила. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи клопотання про заміну сторони у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження правонаступником суд першої інстанції дійшов висновку про його обґрунтованість та наявність підстав задоволення останнього, оскільки Державна податкова служба України є правонаступником Державної фіскальної служби в частині обов`язків, які зазначені у виконавчому листі №810/881/17 виданого від 04.01.2021.

Отже, суд першої інстанції вважав, що функціональні обов`язки відповідача перейшли до вказаного органу, а тому заява про заміну боржника у виконавчому листі підлягає задоволенню.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 52 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За приписами ч. 4 ст. 379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).

Згідно із пунктом 5, 6 вказаного Порядку, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень є або припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації чи ліквідації, або повне чи часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого (іншим) внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Отже, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єкту владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, у межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в цій справі, для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення або припинення первісного суб`єкта - ДФС України або переходу його функцій (адміністративної компетенції), з яких виник спір, до ДПС України.

Наразі, колегія суддів зазначає, що подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постанові від 24.01.2023 у справі № 300/7605/21 Верховний Суд дійшов наступного висновку:

«…Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Установлено, що Державна фіскальна служба України продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України Питання Державної податкової служби від 21 серпня 2019 року № 682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до Наказу Державної податкової служби України «Про початок діяльності Державної податкової служби України» від 28 серпня 2019 року №36 розпочато виконання Державною податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальною службою України, що припиняється.

17 травня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи про державну реєстрацію Державної податкової служби України як юридичної особи, та про внесення рішення засновників (учасників) Державної фіскальної служби України щодо припинення такої як юридичної особи в результаті реорганізації.

Проте запис про припинення Державної фіскальної служби України у Реєстрі на момент вирішення судами попередніх інстанцій питання про заміну відповідача Державної фіскальної служби України його правонаступником Державної податкової служби України був відсутній.

Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво Державної податкової служби України, тобто про перехід до Державної податкової служби України функцій Державної фіскальної служби України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.

Однак суди попередніх інстанцій не врахували, що обов`язок відповідача оформити та подати до пенсійного органу документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років за результатами розгляду цієї справи не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані Державній податковій службі України розпорядчими документами.

З огляду на вказане, заміна відповідача може мати місце виключно у випадку фактичного вибуття Державної фіскальної служби України внаслідок припинення.

За правилами частин першої та п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Враховуючи, що зобов`язання, яке випливає з рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року, не стосувалося публічно-владних функцій, переданих Державній податковій службі України, і на момент вирішення судами питання про заміну відповідача до Реєстру не був унесений запис про припинення Державної фіскальної служби України, висновок судів попередніх інстанцій про вибуття відповідача і наявність підстав для його заміни є передчасним…».

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31.01.2022 у справі №420/8922/20 та від 14.09.2023 у справі № 240/11567/21 за подібних правовідносин.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та підрозділах податкової міліції Державної фіскальної служби України.

В 2017 році ,під час виконання ним службових обов`язків з ним стався нещасний випадок. За станом здоров`я він був звільнений 27.02.2019 року з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби у відставку через хворобу. В подальшому за висновком МСЕК йому було встановлено 2 групу інвалідності. Вказане обумовило звернення позивача з позовом про стягнення одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до Закону «Про міліцію».

Рішенням суду від 13.04.2020 адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено:

- визнано протиправним та скасувати рішення у формі листа Державної фіскальної служби України від 20.12.2019 № 8636/Т/99-99-04-04-02-14 щодо відмови ОСОБА_2 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до Закону України "Про міліцію".

- зобов`язано Державну фіскальну службу призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, що настала в період проходження служби в податковій міліції внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до Закону України "Про міліцію" у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

На виконання рішення суду виданий виконавчий лист №640/3877/20 від 04.01.2021, у якому боржником визначено Державну фіскальну службу України.

Натомість, 18 грудня 2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1200 (із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ №846 від 25.09.2019), згідно якої реорганізовано Державну фіскальну службу шляхом поділу та утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України.

При цьому, пунктом 2 Постанови № 1200 встановлено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є Фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №682-р від 21.08.2019 «Питання Державної податкової служби» визначено можливість забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства і питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Наразі, колегія суддів зазначає, що станом на момент вирішення судом питання про заміну боржника виконавчого провадження відсутній запис про припинення ДФС України.

Отже, колегія суддів враховує те, що між ДФС України та ДПС України, відбулось компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво, тобто перехід до ДПС України функцій ДФС України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.

При цьому, ДПС України є правонаступником ДФС України лише в частині реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства і питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що спір у даній справі стосувався оскарження дій відповідача, пов`язаних із відмовою позивачу в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності, що настала в період проходження служби в податковій міліції внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, відповідно до Закону України «Про міліцію» у 200-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто спір по суті заявлених вимог стосувався захисту соціальних прав позивача.

Отже, обов`язок боржника щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку №850, не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані ДПС України розпорядчими документами.

З огляду на вказане, заміна відповідача може мати місце тільки виключно у випадку фактичного вибуття ДФС України внаслідок припинення.

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ДПС України, в даному випадку не є правонаступником ДФС України щодо зобов`язань матеріального характеру та належним боржником щодо виконання виконавчого листа №640/3877/20 виданого 04.01.2021, а тому відсутні підстави для заміни ДФС України на ДПС України.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, що призвело до неправильного вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись вказаними положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що судове рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, яким не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому документі в адміністративній справі №640/3877/20 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 08.07.2024р.)