Справа № 643/3793/24
Суддя: Осадчий О. В.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/3793/24
Провадження № 2-а/643/43/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Осадчого О.В.,

при секретарі Ткачову Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ НП в Дніпропетровській області ДПП у якому просить скасувати постанову серії БАД №895512 від 07.04.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 07.04.2024 інспектор поліції ГУНП в Дніпропетровській області Петрунько С.С., під час спілкування та перевірки документів, заявив позивачу, що «випише штраф за не пристебнутий ремінь безпеки, оскільки йому треба виконати певний план щодо складених постанов», а також вказав, що може скласти будь-яку іншу постанову у разі відмови. Позивач подав інспектору письмове клопотання про відкладення розгляду справи та залучення до участі адвоката, однак інспектор відмовився його отримувати та відмовив у задоволенні. У подальшому інспектор обвинуватив позивача у тому, що він керував транспортним засобом Аkura, транзитні реєстраційні номера 14СА1974,1042 км. а/д НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , який був не зареєстрований (перереєстрований) протягом 10 діб з моменту (придання, митного оформлення) чим порушив п.2.9.в ПДР та п.7 постанови КМУ 1388 від 07.09.1988, що не відповідає дійсності та є завідомо недостовірною інформацією. Так, позивач взагалі не керував автомобілем за викладених у постанові обставин. Бланк постанови не містить інформації чи посилання на клопотання про відкладення розгляду справи, яке було складено на папері але проігноровано з боку інспектора ОСОБА_3 . Фальсифікацію постанови підтверджує, що інспектор зазначив 10 (десяти) денний термін відліку, але від якої саме дати і коли такий строк закінчився постанова не містить. Окрім цього підтвердженням фальсифікації свідчить невизначеність у постанові, так як інспектор ОСОБА_3 не зазначив автомобіль був незареєстрований? Чи не перереєстрований? З якого моменту з моменту придбання? Чи з моменту митного оформлення? Посилання на п.7 Постанови КМУ 1388 від 07.09.1988 року взагалі виключає будь-який склад правопорушення так як строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів. Наразі за даним фактом до Державного бюро розслідувань сформовано заяву про вчинення злочину з боку поліцейського ОСОБА_3

За наведених підстав позивач вважає, що постанова серії БАД №895512 від 07.04.2024 є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2024 року зазначену позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в особі Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову та розглянути справу за відсутності представника відповідача. Зазначала, що оскаржувана постанова є законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства, а викладені позивачем пояснення про те, що винесення постанови здійснювалося виключно на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин між ним та інспектором ВРПП ОСОБА_3 , та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є метою дискредитації працівників поліції та спробою уникнути встановленої законом адміністративної відповідальності. Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи.

Так, відповідно до п.п. 2.9.в ПДР України водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У пункті 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371) визначено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території Документ сформований в системі «Електронний суд» 31.05.2024 4 України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Транспортні засоби, тимчасово ввезені на митну територію України для особистого користування більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації в сервісних центрах МВС на строк, визначений відповідним митним органом. Тимчасово ввезені транспортні засоби не можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, у діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП, а постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.04.2024 серії БАД № 895512 складена з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Додала, що ГУНП не має можливості, в якості доказів надати копію оскаржуваної постанови у відношенні ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що її направлено до Салтівського ВДВС Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції м. Харкова для виконання. Крім того, надати відеофайл з нагрудної камери поліцейських, які фіксували порушення ПДР ОСОБА_1 07.04.2024 не представляється можливим у зв`язку з закінченням термінів його зберігання.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно постанови серії БАД №89512 від 07 квітня 2024 року, винесеної інспектором ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено штраф в сумі 850,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, за те, що 07 квітня 2024 року о 16.40 годині на 1042 км. автодороги М-30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ACURA RDX з транзитними номерами 14СА1974, який був не зареєстрований (перереєстрований) протягом 10 діб з моменту придбання, митного оформлення, при обов`язковості його реєстрації, чим порушив вимоги п. 2.9.в ПДР України та п. 7 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

У графі п.7 постанови «До постанови додаються» відсутні будь - які посилання на докази вчинення даного правопорушення, разом з цим у протоколі міститься запис бодікамера 796619, що судом розцінюється як пристрій, на який зафіксовано дане правопорушення.

Однак під час судового розгляду відповідний відеозапис з технічного приладу бодікамери 796619, суду не надано, з відзиву вбачається, що відеозапис, на який зафіксовано правопорушення ПДР ОСОБА_1 надати не представляється можливим у зв`язку із закінченням терміну зберігання, відповідно до п. 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, строк зберігання відеозаписів становить: з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, - 30 діб.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Водночас, відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення слід враховувати характер вчиненого порушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідач у порушення вказаної норми не надав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, а саме керування ОСОБА_1 07 квітня 2024 року о 16.40 годині на 1042 км. автодороги М-30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ACURA RDX з транзитними номерами 14СА1974, який був не зареєстрований (перереєстрований) протягом 10 діб з моменту придбання (митного оформлення).

Тобто відповідач не спростував доводів позивача, про те, що автомобілем він не керував, таким чином не довів належними та допустимими доказами правомірність свого рішення, як обов`язок у контексті положення ст.71 КАС України.

Так, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції

фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ч.2 ст. 6, ч.2 ст.19, ч.1 ст. 68 Конституції України, права і свободи громадян є загальнообов`язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Відповідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Така позиція суду узгоджується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.6 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Конвенція широко трактує поняття кримінального правопорушення, та до таких щодо України відносить також справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, зокрема не спростовано позицію позивача про те, що транспортним засобом він не керував. Інші доводи позивача не спростовують та не підтверджують наявність факту та події інкримінованого адміністративного правопорушення. Протиправні, на думку позивача, дії суб`єкта владних повноважень мають бути дослідженими за іншою правовою процедурою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП є безпідставним, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №895512 від 07.04.2024 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі ст.ст. 9, 247, 251 КУпАП, ст.ст. 19, 62, 68 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст. 77, 94, 242-246, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №895512 від 07 квітня 2024 року, складеної інспектором ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Петруньком Сергієм Сергійовичем, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, код згідно з , за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору розмірі 605 (шестисот п`яти) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Осадчий О.В.