Справа № 160/10110/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головнокомандувача Збройних Сил України Сирського Олександра Станіславовича, відповідача-2: Кадрового центру Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу в частині,-
18 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: Головнокомандувача Збройних Сил України - ОСОБА_2 , відповідача-2: Кадрового центру Збройних Сил України, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати пункт сьомий наказу №569 від 02 квітня 2024 року, яким звільнено капітана ОСОБА_1 із займаної посади начальника групи збору інформації військової частини НОМЕР_1 , та призначено капітана ОСОБА_1 на посаду, передбачену штатом воєнного часу, а саме командиром піхотної роти піхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , ВОС НОМЕР_3 , який підписаний Головнокомандувачем Збройних Сил України - Сирським Олександром Станіславовичем, та скріплений печаткою Кадрового центру Збройних Сил України.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 з серпня 2012 року є військовослужбовцем Збройних Сил України.
Згідно витягу з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм каліцтв №859 від 29 лютого 2024 року, встановлено, що Травма, поранення, які отримав капітан ОСОБА_1 , 1994 року народження, які підтверджені довідкою ВЛК в/ч НОМЕР_4 від 10.06.2023 №7230, згідно якої він на підставі ст.36-б; 14-б; 83-б; 75-е; 23-в; 64-г; 38-г; 74-е, графи III Розкладу хвороб, (Наказ МОУ №402 від 14 серпня 2008 року) був визнаний «Обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах.
Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, установах, організаціях, соціальних закладах», довідкою про обставини травми (додаток 5) №125 від 27.05.2022, виданою командиром в/ч НОМЕР_5 №54 від 09.01.2023 року виданою командиром в/ч НОМЕР_5 , військово-медичними документами та документами лікувальних закладів МОЗ України».
Згідно пункту 7 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України ОСОБА_2 №569 від 02 квітня 2024 року, Капітана ОСОБА_1 , начальника групи збору інформації 157 командно-розвідувального пункту 7 корпусу Десантно-штурмових військ Збройних Сил України - командиром піхотної роти піхотного батальйону НОМЕР_6 ОКРЕМОЇ ПІХОТНОЇ БРИГАДИ ОПЕРАТИВНОГО КОМАНДУВАННЯ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " СУХОПУТНИХ ВІЙСЬК ЗБРОЙНИХ СИЛ УКРАЇНИ, ВОС - 0210003.
ОСОБА_1 зазначає, що у відповідності до окремих положень абзаців 1 - 3 пункту 112 ПОЛОЖЕННЯ про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої без згоди військовослужбовця, крім випадку неможливості проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, з урахуванням стану придатності до військової служби, який встановлено довідкою військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_4 №7230 від 10.06.023 року та протоколом 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм каліцтв №859 від 29 лютого 2024 року, вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню пункт 7 наказу №569 від 02 квітня 2024 року, яким капітана ОСОБА_1 звільнено з займаної посади начальника групи збору інформації військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду передбачену штатом воєнного часу - командиром піхотної роти піхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , ВОС НОМЕР_3 , який підписаний Головнокомандувачем Збройних сил України - Сирським Олександром Станіславовичем, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовлено.
Правовою основою військового обов`язку і військової служби, серед іншого, є Конституція України, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти, щодо виконання військового обов`язку та проходження військової служби, зокрема, Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.
Згідно зі вступною частиною наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 02.04.2024 № 569, який був виданий відповідно до пунктів 82, 83 та 257 Положення, а також відповідно до примітки до пункту 7 вказаного наказу, в якому зазначено, що ОСОБА_1 призначається на посаду передбачену штатом воєнного часу, у зв`язку з введенням правового режиму воєнного статну.
Відповідно до підпункту 6 пункту 82 Положення, призначення військовослужбовців на посади, передбачені штатом воєнного часу, здійснюється, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану.
Також, згідно з реченням 3 абзацу 1 пункту 83 Положення, для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.
Через введення в Україні правового режиму воєнного стану Збройні Сили України переведені на організацію і штати воєнного часу.
Разом з тим, особливості проходження військової служби в особливий період врегульовано пунктами 251-263 Положення.
Згідно з абзацом другим пункту 257 Положення для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 Положення.
Тобто, метою переміщення позивача було доукомплектування Збройних Сил України.
У випадку призначення військовослужбовця на посаду на підставі підпункту 6 пункту 82 та пункту 257 Положення, вибір командиром (начальником) на яку посаду та в який підрозділ призначати військовослужбовця є його дискреційними повноваженнями.
Таким чином, під час дії особливого періоду, у тому числі воєнного стану на території України, командири (начальники) керуючись абзацом 2 пункту 257 Положення, мають право без згоди військовослужбовців призначати їх на посади, за винятком випадків, визначених пунктом 112 Положення.
Водночас, відповідно до абзацу 3 пункту 112 Положення, зазначене в абзаці 1 цього пункту переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків, як неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісій.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_7 від 10.06.2023 №7230 про медичний огляд позивача встановлено, що ОСОБА_1 визнано непридатним до служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах.
А отже, довідка ВЛК не визначає обмежень, щодо проходження служби у будь-якій місцевості.
Тобто, твердження ОСОБА_1 щодо не врахування під час видання оскаржуваного наказу наявності у нього підстав, передбачених абзацом 3 пункту 112 Положення, є безпідставними.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно абзацу 2 пункту 9 розділу X Інструкції до Кадрового центру Збройних Сил надсилаються примірники всіх наказів по особовому складу щодо осіб офіцерського складу (крім наказів Міністра оборони України по особовому складу та наказів щодо осіб офіцерського складу розвідувального органу Міноборони).
Пунктом 11 та абзацом 1 пункту 15 розділу X Інструкції передбачено, що витяги з наказів по особовому складу номенклатури посад нижчих посадових осіб надсилаються до підпорядкованих служб персоналу (на ступінь нижче) і безпосередньо військовим частинам (з`єднанням, органам військового управління, військовим навчальним закладам), з яких вибувають військовослужбовці, та які комплектуються, протягом семи днів після їх видання.
У пункті 1.6 розділу X Інструкції встановлено, за потреби витяг із наказу по особовому складу може доводитись за допомогою технічних засобів передачі документованої інформації. Таке повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця є підставою для виключення його із списків особового складу військової частини та вибуття до нового місця служби.
Отже, на виконання вказаних норм та відповідно до визначених повноважень Кадровим центром Збройних Сил України за допомогою технічних засобів СЕДО (система електронного документообігу) було направлено Повідомлення про прийняття кадрових рішень (додається), в тому числі до військової частини НОМЕР_1 .
Представник відповідача-2 зазначив, що оскільки наказ №569 від 02.04.2024 року був виданий Головнокомандувачем Збройних Сил України в межах визначених повноважень та враховуючи те, що Кадровий центр Збройних Сил України лише направив повідомлення про прийняття даного кадрового рішення, та не є суб`єктом владних повноважень, який видавав оскаржуваний наказ, а дії чи бездіяльність якого не оскаржуються в даній справі, то відповідно Кадровий центр Збройних Сил України не є належним відповідачем у даній справі.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-2 просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1994 р.н., в/ч А2120, Надвірницько-Богорочанським ОРВК Івано-Франківської області в липні 2012 року призваний у Збройні Сили України.
Довідкою військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_4 №7230 від 10.06.2023 року, на підставі статті 36-б, 14-б, 83-б, 75-в, 23-в, 64-г, 38-г, 74-в графи ІІІ Розладу хвороб визнаний "Обмежено придатний до військової служби". Непридатний до служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.
Згідно витягу з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм каліцтв №859 від 29 лютого 2024 року, встановлено, що Травма, поранення, які отримав капітан ОСОБА_1 , 1994 року народження, які підтверджені довідкою ВЛК в/ч НОМЕР_4 від 10.06.2023 №7230, згідно якої він на підставі ст.36-б; 14-б; 83-б; 75-е; 23-в; 64-г; 38-г; 74-е, графи III Розкладу хвороб, (Наказ МОУ №402 від 14 серпня 2008 року) був визнаний «Обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах.
Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, установах, організаціях, соціальних закладах», довідками про обставини травми (додаток 5) №125 від 27.05.2022 виданою командиром в/ч НОМЕР_5 , №54 від 09.01.2023 року, виданою командиром в/ч НОМЕР_5 , військово-медичними документами та документами лікувальних закладів МОЗ України».
Згідно пункту 7 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України ОСОБА_2 №569 від 02 квітня 2024 року, Капітана ОСОБА_1 , начальника групи збору інформації 157 командно-розвідувального пункту 7 корпусу Десантно-штурмових військ Збройних Сил України призначено командиром піхотної роти піхотного батальйону НОМЕР_6 ОКРЕМОЇ ПІХОТНОЇ БРИГАДИ ОПЕРАТИВНОГО КОМАНДУВАННЯ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " СУХОПУТНИХ ВІЙСЬК ЗБРОЙНИХ СИЛ УКРАЇНИ, ВОС - 0210003.
ОСОБА_1 , посилаючись на окремі положення абзаців 1 - 3 пункту 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої без згоди військовослужбовця, крім випадку неможливості проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, з урахуванням стану придатності до військової служби, який встановлено довідкою військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_4 №7230 від 10.06.2023 року та протоколом 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм каліцтв №859 від 29 лютого 2024 року, вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню пункт 7 наказу №569 від 02 квітня 2024 року, яким капітана ОСОБА_1 звільнено з займаної посади начальника групи збору інформації військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду передбачену штатом воєнного часу - командиром піхотної роти піхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , ВОС НОМЕР_3 , який підписаний Головнокомандувачем Збройних Сил України - Сирським Олександром Станіславовичем, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини по даній справі виникли між сторонами з приводу проходження позивачем публічної служби, до якої відноситься військова служба, відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.
Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 12.03.1992 року №2232-ХІІ визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Згідно зі статтею 3 Закону України №2232-XI, правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону Україну», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини 7 статті 6 Закону №2232-ХІ визначено, що порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби; про проходження громадянами України служби у військовому резерві.
Відповідно до частини 12 статті 6 Закону №2232-ХІ Військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Відповідно до частини 13 статті 6 Закону №2232-ХІ Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.
Питання переміщення військовослужбовців по службі регламентовано пунктами 82-96, 109, 112, 113, 114, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008.
Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Пізніше дію військового стану було подовжено:
Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2119-ІХ від 10 березня 2022 року, постановлено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Останнім Законом України від 08 травня 2024 року №3468-ХІ «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин до 14 травня 2024 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 12 серпня 2024 року.
Згідно норм частин 1, 4 статті 2 Закону України 25.03.1992 року №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
За приписами частини 13 статті 6 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.
Спеціальними нормами, які регулюють проходження військової служби, є Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008.
Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Пунктом 12 Положення №1153/2008 передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Щодо питання про призначення позивача на нову посаду, суд виходить з наступного.
У даному випадку, згідно витягу з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм каліцтв №859 від 29 лютого 2024 року, встановлено, що Травма, поранення, які отримав капітан ОСОБА_1 , 1994 року народження, які підтверджені довідкою ВЛК в/ч НОМЕР_4 від 10.06.2023 №7230, згідно якої він на підставі ст.36-б; 14-б; 83-б; 75-е; 23-в; 64-г; 38-г; 74-е, графи III Розкладу хвороб, (Наказ МОУ №402 від 14 серпня 2008 року) був визнаний «Обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах.
Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, установах, організаціях, соціальних закладах», довідками про обставини травми (додаток 5) №125 від 27.05.2022 виданою командиром в/ч НОМЕР_5 , №54 від 09.01.2023 року, виданою командиром в/ч НОМЕР_5 , військово-медичними документами та документами лікувальних закладів МОЗ України».
Згідно пункту 7 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України ОСОБА_2 №569 від 02 квітня 2024 року, Капітана ОСОБА_1 , начальника групи збору інформації 157 командно-розвідувального пункту 7 корпусу Десантно-штурмових військ Збройних Сил України - командиром піхотної роти піхотного батальйону НОМЕР_6 ОКРЕМОЇ ПІХОТНОЇ БРИГАДИ ОПЕРАТИВНОГО КОМАНДУВАННЯ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " СУХОПУТНИХ ВІЙСЬК ЗБРОЙНИХ СИЛ УКРАЇНИ, ВОС - 0210003.
З вказаним пунктом 7 наказу Головнокомандувача Збройних Сил України ОСОБА_2 №569 від 02 квітня 2024 року, позивач не погоджується, оскільки окремими положеннями абзаців 1 - 3 пункту 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої без згоди військовослужбовця, крім випадку неможливості проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують.
Положенням №1153/2008 визначено види посад та вимоги при призначенні на посаду, зокрема, такі види посад, як: вищі, рівнозначні та нижчі посади (п.82).
Відповідно до підпункту 1 пункту 81 Положення №1153/2008, призначення на посади здійснюється: військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.
Відповідно до підпункту 6 пункту 82 Положення, призначення військовослужбовців на посади, передбачені штатом воєнного часу, здійснюється, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану.
Також, згідно з реченням 3 абзацу 1 пункту 83 Положення для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.
У зв`язку з введенням в Україні правового режиму воєнного стану, Збройні Сили України переведені на організацію і штати воєнного часу.
Особливості проходження військової служби в особливий період врегульовано пунктами 251-263 Положення.
Згідно з пунктом 109 Положення, вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.
До зазначеного строку не включається час перебування військовослужбовця у відпустці, відрядженні, на лікуванні чи під вартою.
Відповідно до пункту 112 Положення, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення (у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій).
Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.
Згідно з абзацом 2 пункту 257 Положення для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 Положення.
У випадку призначення військовослужбовця на посаду на підставі підпункту 6 пункту 82 та пункту 257 Положення, вибір командиром (начальником) на яку посаду та в який підрозділ призначати військовослужбовця є його дискреційними повноваженнями.
Таким чином, під час дії особливого періоду, у тому числі воєнного стану на території України, командири (начальники) керуючись абзацом 2 пункту 257 Положення, мають право без згоди військовослужбовців, призначати їх на посади, за винятком випадків, визначених пунктом 112 Положення.
Водночас відповідно до абзацу 3 пункту 112 Положення, зазначене в абзаці 1 пункту 257 переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків, як неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісій.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_7 від 10.06.2023 року №7230 про медичний огляд ОСОБА_1 встановлено, що він непридатний до служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах.
Тобто, у довідці ВЛК визначено, що ОСОБА_1 визнаний непридатним до служби у певних видах, родах військ (сил) Збройних Сил України.
Однак, довідка ВЛК не визначає обмежень, щодо проходження позивачем служби в будь-якій місцевості, крім того, суд погоджується з доводами представника відповідача-1, що матеріали справи не містять доказів, які встановлюють обмеження щодо проходження позивачем служби у будь-якій місцевості.
Отже, твердження представника позивача щодо не врахування під час видання оскаржуваного наказу наявності у нього підстав, передбачених абзацом 3 пункту 112 Положення, є безпідставними.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV.
Положеннями статей 111 та 112 Статуту внутрішньої служби визначено загальні обов`язки командира роти. Посада командира роти передбачає виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, що в цілому не суперечить довідці ВЛК.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
З урахуванням відмови в задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1: Головнокомандувача Збройних Сил України - Сирського Олександра Станіславовича, відповідача-2: Кадрового центру Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу в частині - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник