Справа № 120/16307/23
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/16307/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

05 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому з уточненням позовних вимог, просила суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 38 від 01.08.2023 про відмову в призначені пенсії та рішення про відмову у перерахунку пенсії Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 38 від 31.08.2023;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати розмір пенсії із врахуванням періодів навчання з 01.09.1983 по 22.06.1987 в Дніпродзержинському технікумі промислового транспорту та роботи з 22.07.1986 по даний час, які зазначені трудовій книжці серія НОМЕР_1 відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2024 позов задоволено частково, ухвалено:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 01.08.2023 № 38 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2023 про призначення пенсії за віком, з урахування правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.08.2023 № 38.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.08.2023 про перерахунок (зміна страхового стажу набутого до 01.01.2004) згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні суду.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № 8 від 31.08.2023 про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з виявленням розбіжностей в наданих документах. Так, при розгляді документів, які долучені до заяви від 24.08.2023 про перерахунок пенсії, встановлено, що у дипломі серії НОМЕР_2 від 22.06.1987 зазначено прізвище " ОСОБА_2 ", а у судовому рішенні про розірвання шлюбу - " ОСОБА_3 "

Позивач та інші відповідачі не подали відзивів або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 25.07.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як потерпілій від аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За принципом екстериторіальності зазначена заява розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 38 від 01.08.2023 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку з відсутністю страхового стажу роботи.

В рішенні вказано, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, при обчисленні страхового стажу до уваги не взято: трудову книжку серії НОМЕР_1 від 05.12.1986, оскільки на титульній сторінці зміна прізвищ ( ОСОБА_4 ) здійснена з порушенням Інструкції ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58, а саме: відсутня дата видачі документу на підставі якого внесено зміни; період навчання згідно диплома НОМЕР_2 від 22.06.1987 року з 01.09.1983 року по 22.06.1987 року, оскільки відсутні документи про зміну прізвища ОСОБА_4 .

24.08.2023 позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок (зміну страхового стажу набутого до 01.01.2004 року) згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності зазначена заява розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 38 від 31.08.2023 відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку із виявленням розбіжностей в наданих документах.

У рішенні вказано, що для розгляду до заяви від 24.08.2023 були надані документи, в яких виявлено наступні невідповідності, а саме: у дипломі про навчання від 22.06.1987 ЛТ-026567 виданому Дніпродзержинським технікумом промислового транспорту значиться ОСОБА_2 , а у судовому рішенні про розірвання шлюбу - ОСОБА_3 .

Вважаючи вказані рішення протиправними, позивач звернулася до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки записи у трудову книжку позивача вносились відповідальним працівником підприємства, а не позивачем, останній не може нести відповідальності за недоліки заповнення трудової книжки, які призводять до позбавлення його права на пенсійне забезпечення. Для належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2023 про призначення пенсії за віком, з урахування правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, а також її заяву від 24.08.2023 про перерахунок (зміна страхового стажу набутого до 01.01.2004) згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV у солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із частинами 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 794 від 04.06.1998 "Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування", установлено, що починаючи з 1 липня 2002 року обчислення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" здійснюється із заробітку особи за період роботи після 1 липня 2000 року за даними системи персоніфікованого обліку.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частинами 1, 3 статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (Закон №1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (Порядок №637) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110 (Інструкції №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 2.13 Інструкції №58 визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року "Про трудові книжки працівників" № 301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Підтвердження трудового стажу іншими документами здійснюється виключно у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на роботодавця, який зобов`язаний здійснити виправлення у трудовій книжці у разі виявлення неправильного або неточного запису. Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Верховним Судом у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 30.09.2021 у справі №300/860/17 та від 06.04.2022 №607/7638/17 викладено правову позицію, відповідно до якої працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

В рішенні від 01.08.2023 № 38 про відмову в призначенні пенсії за віком Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не зараховано до страхового стажу періоди роботи на підставі трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 05.12.1986 року з підстави, що на титульній сторінці зміна прізвищ ( ОСОБА_4 ) здійснена з порушенням Інструкції ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58, а саме: відсутня дата видачі документу на підставі якого внесено зміни, а також не зараховано період навчання згідно диплома НОМЕР_2 від 22.06.1987 року з 01.09.1983 року по 22.06.1987 року, оскільки відсутні документи про зміну прізвища ОСОБА_4 .

Також, в оскаржуваному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.08.2023 № 38 підставами відмови у перерахунку пенсії є невідповідність документів, а саме, у дипломі про навчання від 22.06.1987 року ЛТ-026567, виданому Дніпродзержинським технікумом промислового транспорту значиться ОСОБА_2 , а у судовому рішенні про розірвання шлюбу - ОСОБА_3 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05.08.1968, копії диплома НОМЕР_2 від 22.06.1987, дошлюбним прізвищем ОСОБА_1 є " ОСОБА_2 ".

На титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 від 05.12.1986 вірно вказані особисті дані її власника (ім`я, по батькові, прізвище та рік народження позивача), які відповідають її паспортним даним. Титульний аркуш трудової книжки підписаний особою, відповідальною за видачу трудових книжок, і завірений печаткою підприємства.

На внутрішньому боці обкладинки вказано про зміні запису про прізвище позивача з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 " на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 та однією рискою закреслено колишнє прізвище " ОСОБА_5 ", що повністю відповідає вимогам вищевказаної Інструкції.

Зміна прізвища з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 " на підставі свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 27.12.1995 засвідчена відповідним записом із зазначенням посади, прізвища та підпису особи, яка внесла даний запис та печаткою установи.

Невідповідність прізвища " ОСОБА_5 " у дипломі про навчання та у судовому рішенні про розірвання шлюбу, в якому вказано прізвище " ОСОБА_6 ", спростовується записом на внутрішньому боці обкладинки трудової книжки серії НОМЕР_1 від 05.12.1986 на якій підставі змінювалося прізвище позивача.

Трудова книжка серії НОМЕР_1 від 05.12.1986 містить записи про періоди роботи і навчання, починаючи з 01.09.1983 року по 01.04.2019 року.

Оскільки записи у трудову книжку позивача вносились відповідальним працівником підприємства, а не позивачем, останній не може нести відповідальності за недоліки заповнення трудової книжки, які призводять до позбавлення його права на пенсійне забезпечення.

Право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки, так як на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 01.08.2023 № 38 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.08.2023 року № 38 є протиправними та підлягають скасуванню.

Для належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2023 про призначення пенсії за віком, з урахування правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, а також її заяву від 24.08.2023 про перерахунок (зміна страхового стажу набутого до 01.01.2004) згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.