Справа № 580/2382/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року справа № 580/2382/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020, 2021, 2022 роки, який становить 12236,71 грн.

Ухвалою суду від 12.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 10.04.2024 витребувано в Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області завірену належним чином копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвалою суду від 07.05.2024 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Розгляд справи розпочато спочатку.

Ухвалою суду від 16.05.2024 зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.07.2024 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 2016 року отримувала пенсію за вислугу років, а з 20.10.2023 їй призначено пенсію за віком. При розрахунку розміру пенсійного забезпечення застосований показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, мотивуючи переведенням з одного виду пенсії на інший.

Позивач вважає неправомірним застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, тому звернулась за судовим захистом.

До суду надійшов відзив відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому представник позовні вимоги не визнав, та просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. В обґрунтування позиції зазначено, що позивачу вперше було призначено з пенсію за вислугу років як працівникові освіти.

Оскільки позивач вже отримувала пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», то з 20.10.2023 вирішувалось питання не про первинне звернення за призначенням пенсії, а про перехід з одного виду пенсії на інший вид.

Відповідач зазначає, що підстав для обрахування пенсії позивача виходячи з розміру середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначення пенсії, не існує, оскільки такий показник при переведенні на інший вид пенсії є незмінним.

На підставі наведеного відповідач вважає, що переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

З аналогічних підстав відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, у відзиві на адміністративний позов просило відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу з 17.08.2016 призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ).

З 20.10.2023 позивачу на підставі поданою нею заяви призначено пенсію за віком на підставі норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

16.01.2024 позивач через веб-портал Пенсійного фонду України направила заяву, в якій просила призначити їй пенсію. В графі заяви «вид пенсії» зазначила: перехід на інший вид пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення №7022/03-16 від 02.02.2024 про відмову в проведенні перерахунку пенсії, оскільки в заяві не зазначено на який вид пенсії та згідно якого закону необхідно здійснити переведення.

Не погодившись з діями Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, позивач звернулась з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-ІVза рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IVзаробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з п. 2, 16 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.

Водночас ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Суд звертає увагу, що 28.12.2014 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернулась вперше 20.10.2023.

Згідно статті 51 Закону №1788-ХІІ (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Статтею 7 Закону № 1788-XII передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно з п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Отже, у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.

Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 04.02.2021 у справі № 509/3080/16-а, від 17.04.2018 у справі № 348/2271/16-а, від 23.10.2018 у справі №334/2653/17, від 03.10.2018 у справі № 428/450/17.

Окрім цього, на переконання суду та обставина, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 01 січня 2004 року здійснюється на підставі Закону №1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначення пенсії за вислугу років передбачено положеннями Закону № 1788-XII.

При цьому ст. 9 Закону № 1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже, при зверненні особи, якій призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону № 1788-XII, до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.

За наведених фактичних обставин у справі, позивач має право саме на призначення пенсії за віком з урахуванням показників середньої заробітної плати (доходу) за 2020, 2021, 2022 роки.

За даними інформаційної сторінки вебпорталу Пенсійного фонду України https://www.pfu.gov.ua/statystyka/pokazniki-serednoyi-zarobitnoyi-plat/ середня заробітна плата в Україні за 2020 рік складає 10340 грн., за 2021 рік 12993 грн., за 2022 рік 13376 грн. Отже, середній показник заробітної плати повинен складати 12236,33 грн., натомість Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області використано показник 10670 грн.

Щодо твердження відповідача, що позивач не зверталась з вимогою до відповідача про застосування показників середньої заробітної плати (доходу) за 2020, 2021, 2022 роки, суд зазначає, що у разі застосування пенсійним органом показника заробітної плати, який не повинен був застосовуватись, то у пенсіонера виникає право на судовий захист, оскільки право вже вважається порушеним.

При цьому, вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задоволенню не підлягають, оскільки останнє не здійснювало розрахунок пенсії позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приймаючи до уваги, що позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо обчислення позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком, однак останнє протиправних дій по відношенню до позивача не вчиняло. Як наслідок, суд для повного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні в сумі 10670 грн.

Як наслідок, для відновлення порушених прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки (12236 грн. 33 коп.), що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, з виплатою різниці між фактично отриманою пенсію та призначеною пенсією, починаючи з 20.10.2023.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні в сумі 10670 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки (12236 грн. 33 коп.), що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, з виплатою різниці між фактично отриманою пенсію та призначеною пенсією, починаючи з 20.10.2023.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО