Справа № 500/1595/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1595/24

08 липня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (надалі, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову військово-медичного клінічного центру західного регіону, яка оформлена довідкою №1133 від 29 листопада 2023 року, зобов`язати військово-лікарську комісію військово-медичного клінічного центру західного регіону повторно провести медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України від 14.08.2008 №402 та з метою визначення ступеня придатності до військової служби солдата ОСОБА_1 направлено для проходження військово-лікарської комісії в гарнізонну ВЛК №2 Західного регіону, про що свідчить направлення №2245 від 09.11.2023 року. Позивач вказав, що за результатами даної ВЛК на підставі статті 30 «г», 26 «в» графи II Розкладу хвороб позивача визнано придатним до військової служби, що підтверджується Довідкою ВЛК від 29 листопада 2023 року №1133. Позивач вважає, що даний медичний огляд регіонального ВЛК №2 Західного регіону від 29 листопада 2023 року був проведений не належним чином з порушенням визначеної процедури при проведенні військово-лікарської експертизи, а висновок військово-лікарської комісії не відповідає дійсному стану здоров`я позивача. Просить врахувати, що під час обстеження лікарями у медичному закладі, у своєму діагнозі лікар офтальмолог написав діагноз Арифракія, амбліопія вис. ступеню - обох очей ст. 31 «а» - непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Однак, в подальшому при огляді картки обстеження та медичного огляду після повернення з медичного закладу та при проведенні огляду військово-лікарською комісією позивача визнано придатним до військової служби.

Ухвалою суду від 01.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вважає, що даний позов не ґрунтується на вимогах Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, а саме позивачем невірно обрано спосіб захисту його прав та інтересів, адже оскарженню підлягають постанови штатних ВЛК регіонів та ЦВЛК, тому, на думку представника відповідача, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною довідки позаштатної ВЛК ВМКЦ ЗР №1133 від 29.11.2023.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги, просить задовольнити даний позов. Просить врахувати, що у відповіді на скаргу позивача ЦВЛК зазначено, що у разі незгоди з рішенням позивач має право на оскарження його у суді. Вважає, що позивачем обрано єдиний можливий спосіб оскарження даного рішення ВЛК, оскільки досудове врегулювання відбулось, хоча, на переконання представника позивача, таке врегулювання не є обов`язковим.

Представник третьої особи подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив наступне. Вважає, що питання наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу. Також, вказав, що ЦВЛК ЗС України є штатною військово-лікарською комісією, та відповідно до пункту 2.2 глави 2 розділу І Положення №402 відноситься до військово-медичних установ в системі Міністерства оборони України, в якій посадові особи є військовослужбовцями.

Судом встановлено, що Військово-лікарською комісією №2 Військово-медичного клінічного центру Західного регіону 29.11.2023 складено довідку №1133, у відповідності до якої позивача визнано придатним до військової служби на підставі статей 30г, 26в, графи ІІ Розкладу хвороб.

За результатами розгляду скарги, листом Центральної військово-лікарської комісії №598/9/600 від 10.01.2024, позивача повідомлено, що згідно наданих копій медичних документів, захворювань, які відповідно до вимог Положення зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, не вбачається. Відтак, зазначено, що підстав для скасування постанови гарнізонної ВЛК ВМКЦ ЗР згідно довідки ВЛК від 29.11.2023 №1133 чи направлення позивача начальником ЦВЛК ЗС України на контрольний медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби на теперішній час немає.

Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача, що оформлене довідкою, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Нормами статті 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визнано обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.

Вказане кореспондується також з положеннями частини першої статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина перша статті 2 Закону №2232-XII).

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (Положення №402).

Як установлено пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання (пункт 2.1 глави 2 розділу І Положення №402).

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК (підпункт 2.6.1 пункту 2.6 глави 2 розділу І Положення №402).

Госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях. У разі потреби у військових лікувальних закладах може бути створено декілька госпітальних ВЛК за клінічними профілями (підпункт 2.7.1 пункту 2.7 глави 2 розділу І Положення №402).

Гарнізонна ВЛК створюється при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках військових лікувальних закладів Міністерства оборони України. На воєнний час при армійських тилових запасних військових частинах можуть бути створені гарнізонні ВЛК. На них покладається огляд військовослужбовців, а також огляд поповнення, яке поступає у ці військові частини, і контроль за організацією огляду військовослужбовців у військових частинах і батальйонах (командах) осіб, які одужують (підпункт 2.7.2 пункту 2.7 глави 2 розділу І Положення №402).

Підпунктом 2.7.3 пункту 2.7 глави 2 розділу І Положення №402 установлено, що на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається, зокрема, проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення; проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження; проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3) (підпункт 1.2 пункту 1 глави 1 розділу ІІ Положення №402).

Проведення медичного огляду військовослужбовців регламентується положеннями глави 6 розділу ІI Положення №402.

Так відповідно до підпункту «б» пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення №402 направлення на медичний огляд військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Військовослужбовці оглядаються ВЛК у військових лікувальних закладах за територіальним принципом. Військовослужбовці, крім того, оглядаються ВЛК за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки (пункт 6.6 глави 6 розділу ІІ Положення №402).

Згідно з пунктом 6.8 глави 6 розділу ІІ Положення №402 на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби. Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями. Огляд вказаними лікарями військовослужбовців, направлених на ВЛК для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або у звільненні від виконання службових обов`язків, проводиться за медичними показаннями.

При медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я (пункт 6.9 глави 6 розділу ІІ Положення №402).

Відповідно до пункту 6.10 глави 6 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

За змістом пунктів 20.1-20.2 глави 20 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

Таким чином, із наведених вище норм Положення №402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні ВЛК, які проводять медичний огляд осіб, передбачених пунктом 1.1 розділу І Положення №402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Суд зазначає, що в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Такі висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16.

Ці висновки знайшли продовження і у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, за змістом яких до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Суд вважає, що остаточне рішення про придатність чи непридатність військовослужбовця до військової служби може бути прийнято ЦВЛК, яка відповідно до абзацу п`ятнадцятого підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 вправі розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

У спірному випадку за результатами розгляду скарги, листом Центральної військово-лікарської комісії №598/9/600 від 10.01.2024, позивача повідомлено, що згідно наданих копій медичних документів, захворювань, які відповідно до вимог Положення зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, не вбачається. Відтак, зазначено, що підстав для скасування постанови гарнізонної ВЛК ВМКЦ ЗР згідно довідки ВЛК від 29.11.2023 №1133 чи направлення позивача начальником ЦВЛК ЗС України на контрольний медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби на теперішній час немає.

Відповідно до пункту 2.4.10 глави 2 розділу І Положення №402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Постанови Центральної ВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402).

Отже, особа має право оскаржити до суду постанову ВЛК регіону або постанову ЦВЛК; постанова позаштатної ВЛК може бути оскаржена до ЦВЛК. Тобто, у разі наявності сумніву щодо правильності висновку щодо його придатності до військової служби позивач мав право звернутись до ЦВЛК для перегляду відповідного висновку позаштатної ВЛК.

Позивач з метою перегляду спірної постанови, що оформлена довідкою позаштатної ВЛК звертався до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, та в подальшому листом від 10.01.2024 №598/9/600 ЦВЛК повідомила позивача про відсутність підстав для скасування чи зміни спірної постанови, а також про відсутність підстав для направлення на контрольний медичний огляду.

Зокрема, Положенням №402 передбачено оскарження Постанови ВЛК регіонів у ЦВЛК або у судовому порядку, і позивач скористався цим правом, тому на переконання суду, у спірному випадку саме рішення ЦВЛК є остаточним у спірних правовідносинах, так як цим рішенням здійснювався перегляд спірної у даній справі постанови, і залишено таку без змін.

Таким чином, оскільки, позивач оскаржує рішення позаштатної ВЛК, а не остаточного рішення, яке підлягає судовому оскарженню, з приводу придатності позивача до військової служби, суд дійшов висновку про недотримання позивачем вимог Положення № 402 щодо процедури оскарження результатів медичного огляду, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак відмовляє позивачу у задоволенні позову.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 08 липня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Військово-медичний клінічний центр Західного регіону (місцезнаходження: вул. Личаківська, 26, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н,79008 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України (місцезнаходження вул. Госпітальна, 16, м. Київ,01133 )

Головуюча суддя Дерех Н.В.