Справа № 127/20288/24
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/171/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2024 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Решкатюк Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Липовської Н.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Костюка Р.Р., УПП у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА № 2322427 від 05.06.2024 про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2322427 від 05.06.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що 05.06.2024 інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Костюком Р.Р., внаслідок розгляду справи про адміністративне правопорушення, було винесено постанову серії ЕНА № 2322427 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ПДР України, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена необґрунтовано, інспектором порушено порядок розгляду справи та не з`ясовано усі обставини справи, а тому просить її скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити.

Ухвалою суду від 27.06.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

На адресу суду 03.07.2024 надійшов відзив з додатками та диском від представника відповідача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання вимоги позову підтримав та просив його задовольнити. Суду пояснив, що керування автомобілем здійснювалось ОСОБА_3 , однак коли їх було зупинено працівниками поліції, позивач пересів на місце водія, оскільки ОСОБА_3 має тимчасові права.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що вона дійсно керувала вказаним транспортним засобом. Однак після того як побачила сигнал поліцейського про зупинку попросила ОСОБА_1 пересісти за кермо. Вказаний вчинок пояснила тим, що тільки отримала тимчасові права. Вину визнала, щиро розкаялась.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши відзив та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.06.2024 поліцейським 1 роти УПП у Вінницькій області Костюком Р.Р., внаслідок розгляду справи про адміністративне правопорушення, було винесено постанову серії ЕНА № 2322427 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ПДР України, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В обґрунтування постанови зазначено, що 05.06.2024 року о 16 год. 55 хв. у м. Вінниця, по вул. Немирівське шосе 202, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 90 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 40 (сорок) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Вказаний факт підтверджено фото та відео фіксацією з приладу TruCam LTI 20/20.

Водночас, судом встановлено, що у графі оскаржуваної постанови "До постанови додаються" відсутні будь-які відомості про докази, які додаються на обґрунтування винесеної постанови.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у Вінницькій області ДПП, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. Разом з тим, доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучено та не надано суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч. 1-3,5-6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч.1-3 ст. 122, ч.1 ст. 123, ст.ст. 124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

З наданих пояснень позивача та свідка в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на момент порушення не керував транспортним засобом.

Відповідачем надано копію відео фіксації з приладу TruCam LTI 20/20, на якій зафіксовано перевищення транспортним засобом позивача встановленої швидкості.

Однак, при дослідженні відеозапису з нагрудного відеореєстратора, поданого відповідачем до відзиву, судом встановлено, що на відеозаписі не зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, лише розмову працівників поліції та ОСОБА_1 при безпосередньому розгляді адміністративних матеріалів.

При цьому необхідно зазначити, що працівниками поверхнево проведено розгляд справи, зокрема не встановлено дійсних обставин справи та не роз`яснено належним чином позивачу права.

Зокрема, згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, працівниками поліції не було роз`яснено права на захист, не надано можливості заявити будь-яке клопотання та надати пояснення по факту правопорушення.

Враховуючи, що під час розгляду справи поліцейські допустили формальний розгляд справи та не виконали у повному обсязі вимоги ст. 268 КУпАП, чи порушили право особи на захист, суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи вимоги закріплені КУпАП та Конституцією України, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Крім того, відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у зв`язку з чим, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції належить стягнути на користь позивача 605 грн. (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 2322427 від 05.06.2024 винесену інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Костюком Р.Р. скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений за подання позовної заяви судовий збір у сумі 605,60 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя