Справа № 500/1282/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1282/24

04 липня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Тернопільського відділу №1 Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Тернопільського відділу №1 Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправною відмову Тернопільського відділу №1 Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області від 06.02.2024 № 6132-206/6132.01-24 у видачі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорта громадянина України у формі книжечки у відповідності до Тимчасового порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України від 06.06.2019р. №456, зобов`язати Тернопільський відділ №1 Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області оформити та видати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України у формі книжечки у відповідності до Тимчасового порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України від 06.06.2019р. №456.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Тернопільського відділу №1 Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області, що є територіальним підрозділом Головного Управління Державної міграційної служби у Тернопільській області (далі - Відповідач) із заявою від 09.01.2024 з проханням оформити і видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Тимчасового порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України від 06.06.2019 р. № 456, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 червня 2019 р. Подана заява про видачу паспорта громадянина України згідно додатку №1 до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, яка була оформлена ОСОБА_2 , заповнена ним власноручно та підписана відповідно до Тимчасового порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України від 06.06.2019 р. № 456, до якої були долучені наступні документи: свідоцтво про народження; оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу матері, що на момент народження особи перебувала у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України), дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; довідку про реєстрацію місця проживання особи, а також рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 по справі №500/1798/23. Крім того до поданих документів було долучено рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 по справі №500/1798/23 де судом вказано, що у разі повторного звернення позивача із відповідною заявою до Тернопільського відділу №1 Управління Державної міграційної служби України Тернопільської області слід врахувати висновки суду у справі, що розглядалась щодо відсутності рішення суду про зобов`язання територіального підрозділу ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року на ім`я заявника не є законодавчою підставою для відмови громадянину України у видачі паспорта у формі книжечки. Також подано роз`яснення судового рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 по справі №500/1798/23. Однак, 09.02.2024 позивач отримав від Тернопільського відділу №1 Управління Державної міграційної служби України Тернопільської області відмову у вигляді повідомлення про відмову у оформленні та видачі паспорту громадянина України зразка 1994 року від 06.02.2024 № 6132-206/6132.01-24, посилаючись на підпункт 5 пункту 1 розділу X Тимчасового порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України, тобто щодо відсутності рішення суду, що і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.03.2024 позовну заяву залишено без руху, та у встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху

Ухвалою суду від 22.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Просить врахувати, що Тернопільський відділ № 1 УДМС у Тернопільській області відмовляючи заявнику, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в оформлені та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року на його ім`я у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, діяв добросовісно, розсудливо, обґрунтовано, на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки на момент розгляду його заяви були відсутні законні підстави для видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

09.01.2024 до Тернопільського відділу №1 УДМС у Тернопільській області із заявою про видачу паспорта громадянина України у зв`язку із досягненням 16-ти річного віку звернувся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав наступні документи: 1) заповнений власноручно бланк заяви про видачу паспорта; 2) 2 фотокартки розміром 3,5x4,5 см; 3) свідоцтво про народження НОМЕР_1 , видане 28.07.2006 Відділ ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області; 4) витяг про реєстрацію місця проживання; 5) копію паспорта матері серії НОМЕР_2 виданого 10.05.1997 Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області.

Однак відповідач 06.02.2024 прийняв Рішення про відмову у оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року. В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив, що в порушення вимог Тимчасового порядку, 09.01.2024 при зверненні до територіального підрозділу ДМС, ОСОБА_2 не надав рішення суду про зобов`язання Тернопільського відділу №1 УДМС у Тернопільській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, на його ім`я.

В подальшому, позивачу направлено повідомлення Тернопільського відділу №1 про відмову в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, які виникли між сторонами суд виходить з наступного.

Великою Палатою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року винесено постанову в зразковій адміністративній справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), відповідно до якого задоволено частково апеляційну скаргу на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року. Дане судове рішення набрало законної сили 19.09.2018.

Так, у згаданому рішенні Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст. 8 Конвенції.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що перелік підстав, які становлять легітимну мету обмежень прав і свобод особи, є вичерпним. Свобода розсуду держав щодо встановлення обмежень є вузькою. Проте, слід оцінити, чи передбачене законом таке обмеження, чи відповідає обмеження "нагальній суспільній потребі", тобто чи є воно необхідним у демократичному суспільстві і чи відповідає воно легітимній меті (див., наприклад, рішення ЄСПЛ у справі "Svyato-Mykhaylivska Parafiya v. Ukraine" від 14 червня 2007 року). Установленість обмежень законом передбачає чіткість і доступність закону, що встановлює такі обмеження. Кожна людина повинна мати відповідне уявлення про норми, які можуть бути застосовані щодо її відповідного права. Вимога чіткого закону, який передбачає обмеження права, має ту саму мету - кожна людина повинна мати можливість передбачити наслідки своєї поведінки. Рівень чіткості, який вимагається від національного законодавства, яке в будь-якому разі не може передбачати усі можливі випадки, багато в чому залежить від змісту відповідного акта, сфери, яку він регулює, чисельність й статусу тих, кому він адресований (див. рішення ЄСПЛ у справі "Groppera Radio AG and Others v. Switzerland" від 28 березня 1990 року).

Тобто, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Крім того, відповідно до статті 14 Конвенції користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, незалежності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

При вирішенні спору Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що законодавець, приймаючи Закон № 1474-VIII, яким внесено зміни до Закону № 5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України. На час звернення позивача до Відділу УДМС діяло два нормативних акта: Положення про паспорт № 2503-XII і Постанова № 302, відповідно до яких особи, які раніше отримали паспорт, не зобов`язані звертатися за його обміном, при досягненні відповідного віку органи УДМС проводять вклеювання фотографії, тоді як особи, які змінили прізвище, чи у яких відбулися інші зміни персональних даних, зобов`язані отримувати новий паспорт у формі ID-картки, який має обмежувальний термін 10 років (ч. 3 ст. 21 Закону № 5492-VI), до якого вноситься більше персональних даних та який має унікальний номер запису у Реєстрі. При цьому, у жодному законі не зазначено, з якою метою встановлені такі обмеження, і чи є вони необхідними у демократичному суспільстві.

Таким чином, ознаками цієї типової справи є: а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; б) відповідач - територіальні органи ДМС України; в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

При цьому, у спірному випадку позивач звернувся із заявою до територіального відділу УДМС України в Тернопільській області про видачу паспорта у формі книжечки неповнолітній дитині, зазначаючи про те, що по релігійних переконаннях відмовляються від отримання паспорта у формі пластикової картки типу ID-1, згоду на обробку персональних даних не надають.

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухвалені рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатам розгляду зразкової справи, суд повинен враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатам розгляду зразкової справи.

Оскільки, ця адміністративна справа відповідає ознакам типової справи, суд при її вирішенні враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року в зразковій адміністративній справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що самі по собі дії Відділу УДМС щодо відмови у видачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки відповідали Закону №5492-VI.

Відтак позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 06.02.2024 до задоволення не підлягають.

Також, вирішуючи даний спір по суті, суд враховує, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 у справі №500/1798/23 позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області в особі Тернопільського відділу №1 Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Тернопільського відділу №1 Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області від 31.03.2023 в частині відмови ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII, з підстави неподання заявником рішення суду, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено, стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського відділу №1 Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).

Після цього, ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 у справі №500/1798/23 постановлено роз`яснити рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року в частині того, що визнання протиправним та скасування рішення Тернопільського відділу №1 Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області від 31.03.2023 щодо відмови ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII, з підстави неподання заявником рішення суду, зобов`язує Тернопільський відділ №1 Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області при повторному зверненні ОСОБА_2 з належною заявою за встановленими формою і порядком повторно розглянути питання видачі йому паспорта громадянина України зразка 1994 року урахуванням висновків рішення суду у цій справі, тобто висновку про протиправність витребування рішення суду про додаткове зобов`язання Тернопільський відділ №1 Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

У спірному випадку підставою для відмови у видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року слугувало ненадання рішення суду про зобов`язання Тернопільського відділу №1 УДМС у Тернопільській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, на його ім`я ОСОБА_2 . Разом з тим, у цьому ж рішенні відповідача зазначено, що ОСОБА_2 при зверненні до Тернопільського відділу №1 УДМС у Тернопільській області подав заповнений власноручно бланк заяви про видачу паспорта.

Таким, чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у спосіб, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 в зразковій адміністративній справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати Тернопільський відділ №1 Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503 - XII

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 04 липня 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

відповідач - Тернопільський відділ №1 Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Є. Коновальця, 6, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46020 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.