Справа № 460/6129/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про продовження розгляду справи
05 липня 2024 року м. РівнеСправа №460/6129/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.О. Дорошенко, розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , у якому позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу різниці між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу, та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, за період з 01.03.2018 до 05.05.2021;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача різницю між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу, та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року в сумі 3 913,37 грн щомісячно, починаючи з 01.03.2018 до 05.05.2021, в загальному розмірі 149 339,25 грн, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 117.07.2003 №1078, та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.
Ухвалою від 11.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
20.06.2024 представник позивача подав заперечення на клопотання відповідача, в якому зазначив, що оскільки відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виключення позивача із списків Військової частини НОМЕР_1 - 05.05.2021) право позивача на звернення до суду із цим позовом не було обмежене будь-яким строком, то строк звернення до суду позивачем не пропущено.
Ухвалою від 24.06.2024 позовну заяву залишено без руху.
У встановлений судом строк представник позивача подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій, покликаючись до судової практики Верховного Суду у справах №140/2168/23 та №280/6009/23, зазначив, що право позивача на звернення до суду із цим позовом не обмежене будь-яким строком, а тому він не пропустив строк звернення до адміністративного суду. Просив продовжити розгляд справи.
У запереченнях на таку заяву відповідач зазначив, що доводи позивача та посилання останнього на судову практику з приводу тлумачення норм права щодо строків звернення до суду не заслуговують на увагу, оскільки обставини у наведених позивачем судових рішеннях суттєво різняться від обставин у справі №460/6129/24, а тому не можуть бути взяті за основу. Крім того, зауважив, що заява позивача не містить відомостей про причини пропуску строку звернення до суду та їх поважність, також відсутнє клопотання про поновлення строку. Просив позовну заяву залишити без розгляду.
Оцінюючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, з урахуванням наведених представниками сторін аргументів, суд враховує таке.
Спір у цій справі виник у зв`язку з ненарахуванням та невиплатою позивачу, на його думку, індексації грошового забезпечення у належному розмірі за період з 01.03.2018 по 05.05.2021 (дата виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з переміщенням до нового місця служби).
З позовом про виплату належних працівнику сум позивач звернувся до суду 10.06.2024, тобто через три роки після припинення правовідносин публічної служби з відповідачем.
Згідно з частинами першою, другою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
За змістом ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
Роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника (ч. 1 ст. 47 КЗпП України).
З огляду на наведене, суд доходить висновку, що для правильного встановлення всіх обставин у справі, у тому числі й щодо перевірки дотримання позивачем строку звернення до суду, необхідно з`ясувати дату, з якої позивач довідався про порушення свого права (законного інтересу), за захистом якого звернувся з позовом до суду, і такий момент законодавець пов`язує з днем отримання письмового повідомлення від роботодавця про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (припиненні правовідносин публічної служби з відповідачем).
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому, частина третя статті 2 КАС України визначає, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
За змістом ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1). Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч. 4).
Верховний Суд у постанові від 19.05.2020 у справі №2а-8336/10/1370 наголосив, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Суд встановив, що в матеріалах судової справи наявні відомості про повідомлення відповідачем представника позивача адвоката Ліпенка Юрія Костянтиновича про нараховані та виплачені позивачу суми при звільненні, проте відомості щодо такого повідомлення безпосередньо позивача відповідно до положень статей 47, 116 КЗпП України в матеріалах справи відсутні. Відсутність таких відомостей унеможливлює правильну оцінку судом аргументів, наведених учасниками справи в заявах по суті справи.
Відтак, суд вважає, що з метою об`єктивного з`ясування всіх обставин у справі та перевірки дотримання строку звернення до суду слід продовжити розгляд справи та витребувати у відповідача додаткові докази.
Згідно з ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (ч. 7 ст. 80 КАС України).
Керуючись статтями 80, ч. 14 ст. 171, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Продовжити розгляд адміністративної справи №460/6129/24.
Витребувати у Військової частини НОМЕР_1 докази письмового повідомлення ОСОБА_1 про нараховані та виплачені йому суми (у тому числі індексації грошового забезпечення) при виключенні зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.
Встановити Військовій частині НОМЕР_1 строк для подання додаткових доказів тривалістю не більше 5 днів з дня отримання цієї ухвали суду.
Попередити особу, на яку покладено обов`язок надати витребувані докази, про те, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд, відповідно до ст.149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу шляхом постановлення ухвали про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу складено 05 липня 2024 року.

Суддя Н.О. Дорошенко