Справа № 300/3026/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" липня 2024 р. справа № 300/3026/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Полтавській області про
зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу згідно записів дублікату трудової книжки НОМЕР_1 періоди: роботи з 26.10.1988 по 28.11.1988; з 27.02.1991 по 12.11.1991; з 27.04.1992 по 06.06.1994; з 12.07.1996 по 26.12.1997; навчання в Середньому професійно-технічному училищі № 10 м. Горлівки Донецької області з 01.09.1985 по 15.07.1988 згідно диплома від 15.07.1988 А № 944830;
зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності та прийняти відповідне рішення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки протиправно не зарахував позивачу до страхового стажу роботи згідно записів дублікату трудової книжки НОМЕР_1 періоди: роботи з 26.10.1988 по 28.11.1988; з 27.02.1991 по 12.11.1991; з 27.04.1992 по 06.06.1994; з 12.07.1996 по 26.12.1997; навчання в Середньому професійно-технічному училищі № 10 м. Горлівки Донецької області з 01.09.1985 по 15.07.1988 згідно диплома від 15.07.1988 А № 944830. Обґрунтовано, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, зокрема за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки, іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.21, 22).
Ухвалою суду від 07.05.2024 залучено до участі в справі Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, як другого відповідача (а.с.48, 49).
Відповідачі скористалися правом на подання відзиву на позовну заяву.
02.05.2024 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (а.с.26-28), відповідно до якого представник відповідача вважає позов безпідставним, необґрунтованим та просить в задоволенні вимог позивача відмовити у повному обсязі. Зазначено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 20.03.2024 до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. До заяви додано виписку з актів огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності, військовий квиток, диплом, дублікат трудової книжки, паспорт, код. Вказана заява розглянута, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області. За результатами розгляду документів доданих до заяви до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 26.10.1988 по 28.11.1988, з 27.02.1991 по 12.11.1991, з 27.04.1992 по 06.06.1994, з 12.07.1996 по 26.12.1997 згідно записів дублікату трудової книжки від 07.04.2004 НОМЕР_1 , оскільки дублікат трудової книжки заповнено із порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: дата заповнення трудової книжки (07.04.2004), зазначена на титульному аркуші дублікату, значно пізніше за початок роботи (26.10.1988). Таким чином, дублікату трудової книжки недостатньо для підтвердження страхового стажу. Уточнюючих довідок заявником не надано. Диплом від 15.07.1988 А №944830 не взято до уваги, оскільки відсутні підписи голови екзаменаційної комісії та заступника директора училища. Аналіз наданих документів показав, що загальний страховий стаж позивача складає 05 років 04 місяця 25 днів, якого недостатньо для призначення пенсії по інвалідності. На підставі чого, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято оскаржуване рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.
23.05.2024 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.55-57). Згідно відзиву відповідач щодо задоволення позовної заяви заперечив, з обґрунтувань, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначених законодавством. Представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 20.03.2024 до Головного управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності та доданими до заяви документами (а.с.42, 43).
Заява позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області була скерована в Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області по принципу екстериторіальності для опрацювання.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.03.2024 № 83 відмовлено позивачу у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За результатами розгляду документів доданих до заяви відповідачем зараховано позивачу загальний страховий стаж 05 років 04 місяців 25 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 26.10.1988 по 28.11.1988, з 27.02.1991 по 12.11.1991, з 27.04.1992 по 06.06.1994, з 12.07.1996 по 26.12.1997 згідно записів дублікату трудової книжки від 07.04.2004 НОМЕР_1 , оскільки дата заповнення трудової книжки (07.04.2004), зазначена на титульному аркуші дублікату, значно пізніше за початок роботи (26.10.1988). Диплом від 15.07.1988 А №944830 не взято до уваги, оскільки відсутні підписи голови екзаменаційної комісії та заступника директора училища.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК Серії 12 ААГ № 822035 від 06.03.2024 позивач є особою з інвалідністю ІІ групи по зору на строк до 01.04.2026 (а.с.16, 37).

Згідно записів дубліката трудової книжки від 07.04.2004 НОМЕР_1 (а.с.11, 12) позивач працював у періоди:

з 26.10.1988 по 28.11.1988, з 27.02.1991 по 12.11.1991 у ВАТ "Горлівський машинобудівний завод" на посаді електрозварювальник (записи №№ 2, 3, 5, 6);

з 27.04.1992 по 06.06.1994 у Державному підприємстві "Артемвуголь" на посадах помічник гірника підземного, гірник підземний (записи №№ 7, 8, 9, 10);

з 12.07.1996 по 26.12.1997 в Комунальному підприємстві "Диссан" на посаді директор (записи №№ 15, 16).

Відповідно до диплома від 15.07.1988 А № 944830, запису № 1 дубліката трудової книжки від 07.04.2004 НОМЕР_1 , у період з 01.09.1985 по 15.07.1988 позивач навчався в Середньому професійно-технічному училищі № 10 м. Горлівки Донецької області. (а.с.11, 18).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено періоди, з яких складається страховий стаж.

Згідно частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Частиною 3 статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок ведення трудових книжок працівників визначено в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, відповідно до пунктів 2.2, 2.4 якої до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2, 5.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника. Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис. Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані. У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах. У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

До прийняття наведеної вище Інструкції від 29.07.1993 № 58 порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162, правилами пунктів 2.2, 2.3 якої було також передбачено, що заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати. У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження та заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку та статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Як встановлено, згідно записів дубліката трудової книжки від 07.04.2004 НОМЕР_1 (а.с.11, 12) позивач працював у періоди: з 26.10.1988 по 28.11.1988, з 27.02.1991 по 12.11.1991 у ВАТ "Горлівський машинобудівний завод" на посаді електрозварювальник (записи №№ 2, 3, 5, 6); з 27.04.1992 по 06.06.1994 у Державному підприємстві "Артемвуголь" на посадах помічник гірника підземного, гірник підземний (записи №№ 7, 8, 9, 10); з 12.07.1996 по 26.12.1997 в Комунальному підприємстві "Диссан" на посаді директор (записи №№ 15, 16).

Суд встановив, що записи про прийняття та звільнення з роботи у спірні періоди містять дати прийому, звільнення з роботи, номери наказів та їх дати, посаду на якій позивач працював, а також завірені підписом відповідальної особи. Вказані записи скріплені однією печаткою під записом про звільнення.

Оскаржуваним рішенням до страхового стажу позивача не зараховано спірні періоди робіт оскільки дата заповнення трудової книжки (07.04.2004), зазначена на титульному аркуші дублікату, значно пізніше за початок роботи (26.10.1988), однак такий недолік дубліката трудової книжки позивача не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що позивач жодним чином не впливав на дотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні дубліката трудової книжки.

З огляду на вищенаведене, такі мотиви щодо відмови у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу суд оцінює критично, оскільки такі недоліки заповнення трудової книжки позивача при дотриманні усіх інших вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, звільнення з роботи, номери наказів та їх дати, посаду на якій позивач працював, завірені підписом відповідальної особи) скріплені однією печаткою під записом про звільнення, не є достатньою підставою для не зарахування спірних періодів робіт особи до страхового стажу, адже визначальним є підтвердження факту виконання роботи, а не правильність заповнення трудової книжки.

Щодо зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу згідно записів дублікату трудової книжки НОМЕР_1 період навчання в Середньому професійно-технічному училищі № 10 м. Горлівки Донецької області з 01.09.1985 по 15.07.1988 згідно диплома від 15.07.1988 А № 944830, суд зазначає наступне.

Пунктом "д" частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Таким чином, законодавством передбачена можливість зарахування часу навчання у професійно-технічних закладах, які не є вищими навчальними закладами, до трудового стажу, що дає право на пільги при призначенні пенсії.

Частиною другою статті 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" визначено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до пункту 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Під час навчання позивача діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, учням, аспірантам та клінічним ординаторам, які мають трудові книжки, навчальний заклад (науковий заклад) вносить записи про час навчання у денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих та середніх спеціальних навчальних закладів, у партійних школах та школах просування. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукового закладу) про зарахування на навчання та відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів клінічних ординаторів.

Підпунктом "в" пункту 2.17 Інструкції від 20.06.1974 №162 передбачено, що у трудові книжки за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів наступні записи: про час навчання у вищих та середніх спеціальних навчальних закладах (включаючи і час роботи у студентських загонах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики), партійних школах, школах профруху та про час перебування в аспірантурі клінічної ординатури, крім випадків , зазначених у п. 2.15 цієї Інструкції.

Отже, запис у трудову книжку в період навчання вносився лише студентам, які навчались за денною формою навчання.

Оскаржуваним рішенням до страхового стажу позивача не зараховано період навчання в Середньому професійно-технічному училищі № 10 м. Горлівки Донецької області з 01.09.1985 по 15.07.1988 з обґрунтувань, що диплом від 15.07.1988 А №944830 не взято до уваги, оскільки відсутні підписи голови екзаменаційної комісії та заступника директора училища.

Як встановлено, відповідно до диплома від 15.07.1988 А № 944830, запису № 1 дубліката трудової книжки від 07.04.2004 НОМЕР_1 , у період з 01.09.1985 по 15.07.1988 позивач навчався в Середньому професійно-технічному училищі № 10 м. Горлівки Донецької області (а.с.11, 18).

Суд зауважує, що диплом від 15.07.1988 А № 944830 не мiстить помарок, виправлень та пiдчисток, на ньому є пiдписи голови екзаменаційної комісії, директора училища, заступника директора училища на навчально-виробничій частині (роботі) та печатка, проставлена вiдмiтка про видачу та реєстраційний номер (а.с.18).

Отже, з вказаного диплома можна визначити вci данi для встановлення навчання позивача для зарахування до трудового стажу.

Таким чином, наявні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду навчання.

Отже, відповідачем безпідставно не зараховано позивачу до страхового стажу згідно записів дубліката трудової книжки НОМЕР_1 періоди: роботи з 26.10.1988 по 28.11.1988; з 27.02.1991 по 12.11.1991; з 27.04.1992 по 06.06.1994; з 12.07.1996 по 26.12.1997; навчання в Середньому професійно-технічному училищі № 10 м. Горлівки Донецької області з 01.09.1985 по 15.07.1988 згідно диплома від 15.07.1988 А № 944830.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Частиною 1 статті 30 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

У відповідності до статті 32 Закону № 1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності необхідного страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років.

Як встановлено, відповідно до довідки до акта огляду МСЕК Серії 12 ААГ № 822035 від 06.03.2024 позивач є особою з інвалідністю ІІ групи по зору на строк до 01.04.2026 (а.с.16, 37).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.03.2024 № 83 відмовлено позивачу у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За результатами розгляду документів доданих до заяви відповідачем зараховано позивачу загальний страховий стаж 05 років 04 місяців 25 днів (а.с.32).

Суд дійшов до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано позивачу до страхового стажу згідно записів дубліката трудової книжки НОМЕР_1 періоди: роботи з 26.10.1988 по 28.11.1988; з 27.02.1991 по 12.11.1991; з 27.04.1992 по 06.06.1994; з 12.07.1996 по 26.12.1997; навчання в Середньому професійно-технічному училищі № 10 м. Горлівки Донецької області з 01.09.1985 по 15.07.1988 згідно диплома від 15.07.1988 А № 944830.

Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.03.2024 № 83 про відмову позивачу в призначенні пенсії по інвалідності. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати позивачу до страхового стажу згідно записів дубліката трудової книжки НОМЕР_1 періоди: з 26.10.1988 по 28.11.1988, з 27.02.1991 по 12.11.1991 роботи у ВАТ "Горлівський машинобудівний завод" на посаді електрозварювальник (записи №№ 2, 3, 5, 6); з 27.04.1992 по 06.06.1994 роботи у Державному підприємстві "Артемвуголь" на посадах помічник гірника підземного, гірник підземний (записи №№ 7, 8, 9, 10); з 12.07.1996 по 26.12.1997 роботи в Комунальному підприємстві "Диссан" на посаді директор (записи №№ 15, 16); з 01.09.1985 по 15.07.1988 навчання в Середньому професійно-технічному училищі № 10 м. Горлівки Донецької області згідно диплома від 15.07.1988 А № 944830. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності від 20.03.2024 та прийняти відповідне рішення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.03.2024 № 83 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний помер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до страхового стажу згідно записів дубліката трудової книжки НОМЕР_1 періоди:

з 26.10.1988 по 28.11.1988, з 27.02.1991 по 12.11.1991 роботи у ВАТ "Горлівський машинобудівний завод" на посаді електрозварювальник (записи №№ 2, 3, 5, 6);

з 27.04.1992 по 06.06.1994 роботи у Державному підприємстві "Артемвуголь" на посадах помічник гірника підземного, гірник підземний (записи №№ 7, 8, 9, 10);

з 12.07.1996 по 26.12.1997 роботи в Комунальному підприємстві "Диссан" на посаді директор (записи №№ 15, 16);

з 01.09.1985 по 15.07.1988 навчання в Середньому професійно-технічному училищі № 10 м. Горлівки Донецької області згідно диплома від 15.07.1988 А № 944830.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності від 20.03.2024 та прийняти відповідне рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.