Справа № 686/16868/24
Суддя: Мазурок О. В.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/172/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку ст.. 229 КАС України, справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови. Просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі , серії ЕНА №2305999 від 03 червня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування свого позову вказав, що 03 червня 2024 року інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі , серії ЕНА №2305999 від 03 червня 2024 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно фабули оскаржуваної постанови, 03.06.2024 року о 14 год. 18 хв. на дорозі М-30 з відміткою 191 км водій керуючи ТЗ порушив вимоги дорожнього знаку 3.41 Контроль, а саме здійснив проїзд без зупинки чим порушив п. 8.4.в ПДР - порушення вимог заборонних знаків.

Він категорично не погоджується з вказаною постановою, вважає її незаконною, такою, що винесена за умов неповного з`ясування обставин справи. При винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна вина позивача у вчиненні такого правопорушення, чи зафіксоване правопорушення належними, допустимими та достатніми доказами.

Дійсно, біля 14 години 03 червня 2024 року він рухався по дорозі М-30 на своєму автомобілі Ford С-тах д.р.н. НОМЕР_1 у напрямку з м. Хмельницький до м. Тернопіль.

На під`їзді до місця, де був зупинений працівником поліції, з лівої сторони дороги були встановлені декілька дорожніх знаків 3.29 поетапного обмеження швидкості руху, у тому числі знак 5.20.1 початок додаткової смуги руху, що вказувало на зміну організації руху на наступній ділянці по напрямку руху.

Далі за напрямком його руху на лівій смузі дороги, яка вже мала дві смуги для руху в одному напрямку, знаходилася споруда з бетонних блоків, а далі за напрямком руху на відстані біля 30 метрів обабіч правої сторони дороги розміщувалося будівля дорожньої станції патрульної поліції.

Біля споруди з бетонних блоків на час наближення до неї його автомобіля перебувало декілька осіб у військовій формі, а напроти цієї споруди з правої сторони за напрямком руху авто позивача знаходилося декілька транспортних засобів, біля одного з автомобілів знаходилися особи у військовій та поліцейській формі.

При наближенні до бетонної споруди на пересувній металевій конструкції на висоті нижньої частини тіла особи у військовій формі, яка знаходилася там, він помітив наявність дорожнього знаку 3.41 Контроль, який, враховуючи його місцезнаходження (посеред дороги на роздільній полосі напрямків руху, приставлений до бетонних блоків) сприйняв у той момент як реномент, який не використовується. Продовжуючи руху своїм автомобілем з визначеною швидкістю 5 км/год по вільній правій смузі руху перед вказаною бетонною спорудою він уважно оглядав праву сторону дороги на наявність діючого знаку 3.41 Контроль, який за фактичного регулювання дорожнього руху на цій ділянці міг бути встановлений. Також позивач уважно слідкував за діями двох працівників поліції, які знаходилися по праві стороні за напрямком його руху біля автомобілів, які там знаходилися. У цей момент, коли його авто порівнялося із вказаною бетонною спорудою, працівник поліції, який знаходився на більшій відстані, ніж інший, подав знак здійснити зупинку.

По зупинці до автомобіля з тильної сторони підійшов працівник поліції та запропонував йому надати для перевірки документи. Від нього він дізнався, про те, що знаходиться на території блок-поста, та заборонив йому здійснювати будь-яку відео-фотозйомку. Він попросив поліцейського надати розпорядчі документи, які уповноважували його на здійснення такої перевірки. У цей момент до авто підійшов інший поліцейський, лейтенант поліції ОСОБА_2 , та повідомив, що це він зупинив автомобіль позивача з причини порушення ним правил дорожнього руху в частині проїзду без зупинки встановленого перед блок- постом забороняю чого знаку 3.41 Контроль, на запропонував надати документи.

З`ясувавши ту обставину, що йдеться про питання порушення ПДР він звернувся до поліцейського на початок надати для ознайомлення документи поліцейського, надати можливість ознайомитися з матеріалами справи та попросив дозволу вийти з машини для отримання пояснень щодо організації регулювання дорожнього руху на місці зупинки. Лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснив правомірність встановлення знаку 3.41 тим, що по дорозі у відповідності до ПДР встановлені декілька дорожніх знаків поетапного обмеження швидкості. При цьому поліцейський не заперечував, що вказаний знак встановлений у місці знаходження блок-поста, тобто посеред дороги з двухполосним рухом у двох напрямках, а саме з лівої сторони за напрямком руху автомобіля позивача.

Не отримавши для ознайомлення на цій стадії матеріали справи, а саме відео- фотозйомку моменту порушення, будь-які документи, як то схеми (паспорта) організації руху по території блок-поста, або по розташуванню наявної тут дорожньої станції патрульної поліції, якими могло бути унормоване розташування знака 3.41 Контроль, він запропонував почати розгляд справи з метою реалізувати своє право на ознайомлення з такими доказами під час її розгляду.

Однак, протягом процедури розгляду справи жодних доказів інкримінованого йому правопорушення незважаючи на неодноразові клопотання останнього відповідач не надав, мотивував це відсутністю технічної можливості продемонструвати наявний у нього відеозапис правопорушення на його боді-камері.

Тому, отримавши копію постанови він залишив на 1-му примірнику відмітку про відсутність на момент винесення цієї постанови будь-яких доказів по справі.

Слід відмітити, що відповідач неодноразово пропонував перенести розгляд справи на вечірній час після звільнення його з чергування і прослідувати для цього до розташування УПП в Тернопільській області. Однак з причин неприйнятності для позивача можливості перенесення часу і місця розгляду справи, ним було прийнято рішення про подальший розгляд справи у судовому порядку.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частина п`ята статті 14 ЗУ «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п. 1.3 та п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам Державного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини (п.п. 8.2.1 ПДР).

Згідно п.п. 14.2.4 ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. ЗНАКИ ДОРОЖНІ. Загальні технічні умови. Правила застосування» знаки потрібно встановлювати з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (дозволено установлювати на присипній бермі), на тротуарі (за умови, що опори знаків не заважають руху особам на інвалідних візках), розділювальній смузі, газоні тощо та над проїзною частиною (на консольній, рамній опорі, розтяжці тощо) крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. Спосіб установлення знака визначається з урахуванням 14.2.17.

На дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги (з урахуванням інформації, що міститься на них), потрібно дублювати. Дублюючі знаки рекомендовано встановлювати на розділювальній смузі, а за її відсутності чи недостатньої ширини над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги. Знаки дозволено розміщувати на опорах зовнішнього освітлення, електрозв`язку, інших інженерних мереж.

Пунктом 8.12 ПДР встановлено заборону самовільно встановлювати, знімати, пошкоджувати чи закривати дорожні знаки, технічні засоби організації дорожнього руху (втручатись у їх роботу), розташовувати плакати, афіші, рекламні носії та встановлювати пристрої, які можуть бути прийняті за знаки та інші пристрої регулювання дорожнього руху або можуть погіршити їх видимість чи ефективність, осліпити учасників дорожнього руху, відволікти їхню увагу і поставити під загрозу безпеку дорожнього руху.

Статтею 27 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів інформаційно-комунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і нормативів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.

Отже, за приписами Закону України «Про дорожній рух» дорожні знаки встановлюються відповідно до Правил дорожнього руху та повинні відповідати проекту та схемі організації дорожнього руху, які погоджені із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24 вересня 2020 року по справі №133/532/17.

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2019 року по справі № 127/12081/17, в якій точився аналогічний спір щодо відповідальності за порушення дорожнього знаку встановленого з правого боку, сформулював правовий висновок, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Він близько 14 год. 03 червня 2024 року рухаючись на своєму автомобілі до місця зупинки його відповідачем на дорозі М-30 з відміткою 191 км. повинен був знизити швидкість руху згідно вимог знаків 3.29 поетапного обмеження швидкості руху, у тому числі врахувати зміну дорожньої обстановки згідно знаку 5.20.1 початок додаткової смуги руху.

За таких умов дорожнього регулювання він мав обов`язок зупинитися перед блок-постом за умови наявності з правового боку за напрямком його руху, або над дорогою стаціонарно встановленого дорожнього знаку 3.41 Контроль, а враховуючи наявність двох смуг за напрямком свого руху, та таку ж кількість смуг для руху в зустрічному напрямку, наявність дублюючого знаку 3.41 - на лівому боці дороги.

Він мав обов`язок також зупинитися на вимогу тимчасового дорожнього знаку 3.41 Контроль (тобто виконаного на жовтому фоні) в разі його фактичного встановлення з правого боку на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріпленого на щиті з фоном жовтого кольору.

Однак, що дорожній 3.41 Контроль на дорозі М-30 у місці з відміткою 191 км на момент розгляду справи було встановлено невідомими особами з порушенням передбаченого законодавством порядку.

Відсутність в системі регулювання дорожнього руху на дорозі М-30 в місці з відміткою 191 км. встановленого згідно вимог ПДР та Державних стандартів дорожнього знаку 3.41 Контроль, а наявність такого знаку розміщеного без дотримання таких вимог не може складати об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Тому, слід вважати, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Він стверджує, що він не вчиняв правопорушення, за яке на нього відповідачем накладено незаконний штраф.

А відтак, водій не може нести відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків, які встановлено з порушенням стандартів.

Крім того, спеціальної розмітки «стоп- лінія» для знаку 3.41 Контроль, в ПДР України не визначено, у зв`язку з чим вважати що позивач повинен був зупинитися саме перед даною лінією, підстав немає.

Позивач направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Відзивів до суду не направили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 03.06.2024 року інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 03.06.2024 року о 14 год. 18 хв. на дорозі М-30 з відміткою 191 км керуючи ТЗ не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль», а саме здійснив проїзд без зупинки чим порушив п. 8.4.в ПДР - порушення вимог заборонних знаків.

Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 8.4 в Правил дорожнього руху України - Дорожні знаки поділяються на групи: в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно з Правилами дорожнього руху України дорожній знак 3.41 «Контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах).

Як передбачено в п. 10.5.33 ДСТУ 4100:2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», знак 3.41 «Контроль» потрібно застосовувати, щоб заборонити транспортним засобам проїзд контрольного посту й установлювати в місці, де повинен зупинитись транспортний засіб. Виходячи з цього, дія знаку 3.41 «Контроль» розповсюджуються лише на місце, де він встановлений, та не може розповсюджуватися на невизначену відстань або зону.

З постанови, що оскаржується не зрозуміло на якій відстані знаходиться стаціонарний контрольний пункт поліції від встановленого дорожнього знаку 3.41 «Контроль», не зазначений визначений порядок проїзду транспортних засобів через територію, яку займає стаціонарний контрольний пункт поліції з урахуванням потреби їх перевірки.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.31 Закону «Про Національну поліцію» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно оспорюваної постанови, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням ПДР, зокрема, за не виконання вимоги п. 8.4 в Правил дорожнього руху України, а саме, що він здійснив проїзд без зупинки

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дійчи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представником відповідача не надано до суду доказів правомірності винесеного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2305999 від 03 червня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.1,9, 14-1, 14-2, 122 ч.1, 251, 279-1, 279-3, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст.9,10,11,77,79,241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2305999 від 03 червня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення .

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

На рішення суду через суд першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Департамент патрульної поліції, 03048, м. Київ вул.. Федора Ернста, 3 , .

- Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції 46003, м. Тернопіль, вул.. Е.Котляревського, 24

Суддя: