Справа № 160/26660/23
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

08 липня 2024 року

м. Київ

справа №160/26660/23

адміністративне провадження № К/990/20702/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області викладену у листі від 20.09.2023 за №4901-7876/4909 щодо відмови у здійснені переперевірки правильності обчислення середнього розміру премії за січень 2023 року за посадою «заступник начальника управління - начальник відділу» Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області зазначеної у Довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 14.08.2023 за №3199;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області здійснити розрахунок середнього розміру премії за січень 2023 року за посадою «заступник начальника управління - начальник відділу» Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393» та внести зміни у Довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 14.08.2023 за №3199 стосовно середнього розміру премії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2023, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2024, в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснено в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої та підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

У касаційній скарзі скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Також вважає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для позивача, оскільки пенсія є його основним джерелом доходу.

У контексті вказаного, Верховний Суд зауважує про таке.

Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області видано довідку №3199 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, відповідно до якої ОСОБА_1 визначено розмір грошового за відповідною посадою за нормами, чинними на 01.01.2023.

Не погодившись із визначенним у довідці відсоткового розміру премії 40% від посадового окладу, позивач звернувся із заявою до відповідача .

Відповідачем надано відповідь на звернення в якому вказано, що зміна відсоткового розміру окремих видів грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту за посадою аналогічною тій, яку займав позивач на час звільнення зі служби, зокрема, премії, на підставі розпорядчих документів ДСНС, не є тотожним підвищенню грошового забезпечення на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, а тому таку зміну розміру грошового забезпечення за окремою посадою не можна розглядати як підвищення грошового забезпечення в цілому.

Скаржник вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у здійснені переперевірки правильності обчислення середнього розміру премії за січень 2023 року за посадою «заступник начальника управління - начальник відділу» Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області зазначеної у Довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 14.08.2023 за №3199.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій не встановили зменшення відсоткового розміру премії позивача порівняно з відсотком премії станом на 05.03.2019 та дійшли висновку, що права позивача не є порушеними в частині визначення відсоткового розміру премії в довідці №3199 від 14.08.2023.

Також суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що наказом ДСНС України від 13.01.2023 №35 встановлено здійснювати у 2023 році щомісячне преміювання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту відповідно до положення про преміювання та їх особистого внеску в загальний результат служби.

Вказаний наказ, яким встановлювався розмір премії для осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є відомчим, внутрішнім документом, який носить тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів.

Колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.05.2020 у справі №592/5164/16-а зазначила, що накази Міністра оборони України, якими встановлювався розмір премії для військовослужбовців, є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Встановлені зазначеними наказами премії не можуть розповсюджуватися на колишніх військовослужбовців.

Тому висновки судів попередніх інстанцій повністю узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №592/5164/16-а, а доводи касаційної скарги жодним чином не спростовують їх.

Обґрунтування касаційної скарги також не дають підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення на формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Стосовно "виняткового значення" справи для учасника справи, то в даному випадку оцінка судом такої "винятковості" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Отже, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. Проте, в касаційній скарзі скаржник належних обґрунтувань щодо винятковості цієї справи не наводить.

Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Інших обґрунтувань щодо наявності підстав касаційного оскарження у справах, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник не зазначив.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладені вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 347, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя А.І. Рибачук