Справа № 140/31581/23
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/31581/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Грицаку П.О.,

за участю представника позивача Гораєвської А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельської районної державної адміністрації (Ковельської районної військової адміністрації), Турійської селищної ради, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійні вимоги ПАТ «Інститут «Волиньводпроект» про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Ковельської районної державної адміністрації (Ковельської районної військової адміністрації) (далі Ковельська РДА, відповідач 1), Турійської селищної ради (далі Турійської с/р, відповідач 2), третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійні вимоги ПАТ «Інститут «Волиньводпроект» (далі ПАТ «Інститут «Волиньводпроект») про визнання протиправним та скасування розпорядження № 133 від 02.06.2009 про затвердження проекту землеустрою про встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ковельської районної державної адміністрації (Ковельської районної військової адміністрації), Турійської селищної ради, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійні вимоги ПАТ «Волиньводпроект» про визнання протиправним та скасування рішення, із зазначенням, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 вищевказану ухвалу скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 справа прийнята до провадження судді Костюкевича С.Ф. та відкрито провадження .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у приватній власності позивача перебувають земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0540, :04:001:0541 згідно державного акта на право приватної власності на землю Серія Р1 №112592, виданого Турійською РДА 20.06.2003.

Вказала, що в травні 2023 року, коли отримала ухвалу Турійського районного суду, за якою вона є відповідачем в цивільній справі, то дізналася, що розпорядженням Турійської районної державної адміністрації №133 від 02.06.2009 про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський» (розроблений ПAT «Інститут «Волиньводпроект») порушене її законне право власності на земельні ділянки з кадастровим номером :04:001:0540 і :04:001:0541, оскільки такі увійшли до меж цього заповідника, що обмежує її право приватної власності на земельні ділянки, змінює їх цільове призначення чим позбавляє правомочностей власника землі.

Зазначила, що спірне розпорядження прийнято з порушенням затвердженого ПКМУ від 25.08.2004 №1094 «Порядку розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення», зокрема, не погоджено проект землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський» з власниками, користувачами земельних ділянок, які включаються до території природно- заповідного фонду та не отримано позитивного висновку державної експертизи щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи, який є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування.

Вважаючи протиправним розпорядження № 133 від 02.06.2009 про затвердження проекту землеустрою про встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський» та таким, що порушує її право приватної власності на земельні ділянки, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідачем 1 Ковельською РДА, як правонаступником Турійської РДА, позов не визнано, просять відмовити в його задоволенні. Вказали, що в пояснювальній записці до проекту землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічнго заказника «Озерянський» на території Озерянської сільської ради Турійського району Волинської області загальнозоологічний заказник «Озерянський» створено рішенням Волинського облвиконкому від 31.10.1991 № 226 «Про віднесення цінних природніх об`єктів області до категорії заповідних територій», площею 2736 га, що розташований на території Турійського району Озерянської сільської ради.

Зазначили, що пунктом 8 Порядку розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1094 від 25.08.2004 визначено перелік осіб, з якими в обов`язковому порядку погоджується проект землеустрою, а саме: - органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини.

Вважають, що Турійська районна державна адміністрація не мала правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський» на території Озерянської селищної ради Турійського району Волинської області, тому розпорядженням Турійської районної державної адміністрації від 02.06.2009 № 133 проект затверджено.

Крім того, зауважили, що в матеріалах справи відсутні документи які б підтверджували встановлення обмежень у володінні та користуванні земельними ділянками ОСОБА_1 .

Відповідач Турійська селищна рада відзив на позов не подавала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, Приватне акціонерне товариство «Інститут «Волиньводпроект» у поясненні по справі зазначило, що за замовленням Озерянської сільської ради Турійського району відповідно до договору № 240 від 18 грудня 2008 року ЗАТ «Інститут «Волиньводпроект» виготовлено Проект землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський» на території Озерянської сільської ради Турійського району Волинської області, в складі якого міститься планово-картографічний матеріал меж заказника без винесення їх в натурі, що потребує нового замовлення проекту зміни меж заказника, оскільки частина земельних ділянок з 2002 року перебувають у приватній власності і входять в територію заказника.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представника позивач, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Рішенням виконавчого комітету народних депутатів Волинської обласної ради від 31.10.1991 № 226 «Про віднесення цінних природних об`єктів області до категорії заповідних територій» створено державний загальнозоологічний заказник місцевого значення «Озерянський».

Згідно Переліку цінних природних об`єктів області, що заносяться до спеціального реєстру як державні ботанічні, лісові, гідрологічні, загальнозоологічні і орнітологічні заказники місцевого значення (додаток № 3 до рішення від 31.10.1991 № 226), під номером 29 зазначено державний загальнозоологічний заказник «Озерянський», площею 2736 га, що розташований на території Турійського району, Озерянської сільської ради, колгоспу імені Енгельса, Радовичівського лісництва.

Таким чином, загальнозоологічний заказник місцевого значення «Озерянський» як об`єкт природно-заповідного фонду юридично створений з 31.10.1991 і включає 2736 га земель на території Озерянської сільської ради (на даний час Турійської селищної ради) Ковельського району, які перебувають під особливою державною охороною.

02.06.2009 розпорядженням Турійської районної державної адміністрації № 133 затверджено проект землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський» на території Озерянської сільської ради Турійського району, розроблений ЗАТ «Інститут «Волиньводпроект», яким виконано експлікацію земель природно-заповідного фонду та графічно зображено межі загальнозоологічного заказника місцевого значення «Озерянський».

У приватній власності ОСОБА_1 перебувають земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0540, :04:001:0541 згідно державного акта на право приватної власності на землю Серія Р1 №112592, виданого Турійською РДА 20.06.2003.

Оскаржуване розпорядження позивач вважає незаконним та таким, що прийняте з порушенням процедури погодження проекту землеустрою, оскільки включення до складу території загальнозоологічного заказника «Озерянський» на території Озерянської сільської ради Турійського району земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0540, :04:001:0541 загальною площею 2,3539 га обмежує її право приватної власності на земельні ділянки, змінює їх цільове призначення та позбавляє загалом правомочностей власника землі.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земельне законодавство включає ЗК України, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин (частина перша статті 4 ЗК України).

Згідно зі статтею 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (стаття 44 ЗК України).

Згідно із частиною другою статті 45 ЗК України порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Закон № 2456-XII визначає правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів.

Згідно із частиною четвертою статті 7 Закону № 2456-XII межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до частин першої та другої статті 23 Закону № 2456-XII регіональні ландшафтні парки є природоохоронними рекреаційними установами місцевого чи регіонального значення, що створюються з метою збереження в природному стані типових або унікальних природних комплексів та об`єктів, а також забезпечення умов для організованого відпочинку населення.

Регіональні ландшафтні парки організовуються з вилученням або без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.

Рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами (частина третя статті 53 Закону №2456-XII).

Відповідно до частини третьої статті 60 Закону №2456-XII органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Закон України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, за правилами пунктів 34 та 37 частини першої статті 26 якого виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин та прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об`єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам`ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами «сезону тиші» з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу.

Відповідно до Конституції України Закон № 586-XIV визначає організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій, до повноважень яких в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля, згідно із статтю 21 цього Закону, зокрема належать: внесення пропозиції відповідним органам місцевого самоврядування щодо організації територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення (пункт 5); погодження документації із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій», щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони навколишнього природного середовища (пункт 11).

Частиною п`ятою статті 53 Закону №2456-XII передбачено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

У свою чергу Закон № 858-IV визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування, згідно із положеннями статті 1 якого проект землеустрою - це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Так, відповідно до статті 47 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою:

а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу;

б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму;

в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини;

г) проведення науково-дослідних робіт;

ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг;

д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Такі проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду розробляються для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків на землях та земельних ділянках, що включаються до складу цих територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів включають:

а) завдання на складання проекту землеустрою;

б) пояснювальну записку;

в) характеристику території із встановленням режиму використання земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів;

г) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території);

ґ) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування;

д) у межах населеного пункту - копію графічної частини генерального плану населеного пункту (за наявності), а за межами населеного пункту - копію відповідної містобудівної документації (за наявності) і копію рішення про затвердження такої документації;

е) інформацію про перспективний стан використання та охорони земель у межах адміністративно-територіальної одиниці, яка є складовою схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель відповідної адміністративно-територіальної одиниці (за наявності);

є) план організації території з відображенням угідь, землевласників і землекористувачів, у тому числі земельних ділянок, щодо яких встановлені обмеження у використанні;

ж) план меж земельних ділянок, що включаються до території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів без їх вилучення у землевласників та землекористувачів;

з) креслення перенесення в натуру (на місцевість) меж території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення та земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів;

и) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів у натурі (на місцевості);

і) перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

ї) матеріали погодження проекту землеустрою, встановлені статтею 186 Земельного кодексу України.

Межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон встановлюються і по суходолу, і по водному простору.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Згідно із частиною третьою статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів погоджуються в обов`язковому порядку територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та структурним підрозділом відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району - виконавчим органом відповідної міської ради у сфері містобудування та архітектури, а також органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини (щодо проектів, за якими здійснюється встановлення меж територій історико-культурного призначення), територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства (щодо проектів, за якими здійснюється встановлення меж територій лісогосподарського призначення), територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства (щодо проектів, за якими здійснюється встановлення меж територій земель водного фонду та водоохоронних зон), центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища (у разі наявності територій чи об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, земель оздоровчого, рекреаційного призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон), органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища (у разі наявності територій чи об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення). Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів у зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, погоджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів погоджуються з власниками, користувачами земельних ділянок, які включаються до території природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів без їх вилучення, крім випадків, коли обмеження безпосередньо встановлені законом або прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів затверджуються їх замовниками.

Документація із землеустрою подається для проведення державної експертизи землевпорядної документації у випадках та порядку, встановлених Законом України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

Погодження документації із землеустрою здійснюється за місцем розташування земель (земельних ділянок) територіальними органами центральних органів виконавчої влади, утвореними у районі, місті обласного, республіканського значення (Автономної Республіки Крим), містах Києві та Севастополі, або міжрегіональним територіальним органом, у разі якщо повноваження його поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць (частини дев`ятнадцята та двадцята статті 186 ЗК України).

Так, згідно із частиною першою статті 9 Закону України від 17.06.2004 № 1808-IV «Про державну експертизу землевпорядної документації» (далі - Закон № 1808-IV) обов`язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Згідно із положеннями частини п`ятої статті 35 Закону № 1808-IV реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами і документацією державного земельного кадастру щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

Таким чином, затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території регіонального ландшафтного парку відбувається за наведеною вище процедурою, яка передбачає, зокрема погодження його проекту з власниками, користувачами земельних ділянок, які включаються до території природно-заповідного фонд та отримання позитивного висновку державної експертизи щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи, який є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Суд звертає увагу на те, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.

Дотримання процесових, у тому числі процедурних норм, є юридичною вимогою, згідно з якою держава, яка керується принципом верховенства права (мірило правовладдя), повинна поважати і враховувати права особи, а також визначати процедурні межі здійснення повноважень органами публічної влади.

Таким чином, встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Рисовський проти України» підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

З копії проекту землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський», який був наданий суду (вх. № 31389/24 від 27.06.2024 ЗАТ «Інститут «Волиньводпроект») на виконання ухвали про витребування доказів, що досліджений судом та знаходиться в матеріалах справи, з відкопіювань схематичних фрагментів плану цього заказника вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_1 з кадастровим номером :04:001:0541 знаходиться в межах заказника, а земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0540 примикає до меж заказника, тобто є суміжною, що зумовлює необхідність за ПКМУ № 1094 від 25.08.2004 погодження з власником ОСОБА_1 . Однак досліджений проект землеустрою таких письмових погоджень із позивачем не містить, як із іншими власниками та користувачами інших земельних ділянок, які за експлікацією земель до цього проекту мають загальну площу 1028 га.

Крім того, з дослідженого судом висновку державної експертної землевпорядної документації № 846 від 08.04.2009, що доданий до проекту заказника, передбачено погодження проекту землеустрою із власниками земельних ділянок, що включаються до території заказника та з користувачами суміжних земельних ділянок, де за оцінками держекспертизи визначено, що такий проект не в повній мірі відповідає вимогам законодавства і зобов`язує провести його доопрацювання та усунення недоліків. Результатів такого доопрацювання розроблений проект щодо встановлення меж заказника не містить, однак був затверджений спірним розпорядженням райдержадміністрації.

Як встановлено судом, 02.06.2009 розпорядженням Турійської районної державної адміністрації № 133 затверджено проект землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський» на території Озерянської сільської ради Турійського району, розроблений ЗАТ «Інститут «Волиньводпроект» згідно договору від 18.12.2008 № 240, яким виконано експлікацію земель природно-заповідного фонду та графічно зображено межі загальнозоологічного заказника місцевого значення «Озерянський», проте такий не був погоджений з власниками, користувачами земельних ділянок, які включаються до території природно-заповідного фонду без їх вилучення, зокрема, з позивачкою у цій справі та не отримано позитивного висновку державної експертизи щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи.

Правовий аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у даному спорі саме на Турійську РДА покладався обов`язок забезпечення та погодження документації із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій», щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони навколишнього природного середовища (пункт 11).

Отже, Турійською РДА не дотримано процедури затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський» на території Озерянської сільської ради Турійського району.

З огляду на наведене, суд вважає, що затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж загальнозоологічного заказника має відбуватися за наведеною вище процедурою, яка передбачає, зокрема, погодження його проекту з власниками, користувачами земельних ділянок, які включаються до території природно- заповідного фонду та отримання позитивного висновку державної експертизи щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи, який є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, що в свою чергу не було дотримано при винесенні розпорядження Турійської районної державної адміністрації №133 від 02.06.2009 року про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський».

Аналогічна правова позиція щодо необхідності дотримання вищевказаних процедур при затвердженні проекту землеустрою щодо встановлення меж земель природо-заповідного фонду закріплена Верховим судом у постановах від 02.02.2022 у справі №560/3641/21, від 17.10.2023 у справі №120/1475/21, від 28.11.2023 у справі №344/2001/15.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

За приписами частини другої статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень га у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 1) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 2) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування розпорядження № 133 від 02.06.2009 про затвердження проекту землеустрою про встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський».

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1 073,60 грн., сплачений квитанцією від 03.10.2023.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Турійської районної державної адміністрації № 133 від 02.06.2009 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж загальнозоологічного заказника «Озерянський» на території Озерянської сільської ради».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ковельської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Ковельська районна державна адміністрація (Ковельської районної військової адміністрації) (45000, Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності, 73; ).

Відповідач 2: Турійська селищна рада (48000, Волинська область, смт. Турійськ, майдан Центральний, 1; ).

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «Інститут «Волиньводпроект» (43005, Волинська область, м. Луцьк, вул .8-го Березня, 1, )

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич

Повний текст рішення виготовлено 04 липня 2024 року.