Справа № 140/35041/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/35041/23 пров. № А/857/7920/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі №140/35041/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дії та бездіяльності протиправними (головуючий суддя першої інстанції Смокович В.І., місце ухвалення м. Луцьк, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, дата складання повного тексту 05.03.2024),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ у Кіровоградській області, відповідач 2) про: визнання протиправним та скасування рішення Комісії при ГУ ПФУ у Волинській області від 13.07.2023 №13/1292 в частині зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 17.03.1993 по 04.06.1996 за фактичною тривалістю; визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Кіровоградській області від 03.10.2023 №65 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.10.2023, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 17.03.1993 по 04.06.1996 за професією ткач 5 розряду у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» календарно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 24.07.1985 по 04.06.1996 працювала ткачем п`ятого розряду ткацького цеху у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс». З 01.04.2015 по даний час працює ткачем п`ятого розряду та виконує виробництво тканин на ткацьких станках у ткацькому цеху у ПрАТ «Едельвіка».

Комісія при ГУ ПФУ у Волинській області (далі - Комісія), за результатами розгляду заяви позивача про підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, 13.07.2023 прийняла рішення №13/1292, яким зарахувала до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи з 24.07.1985 по 16.03.1993 - календарно та з 17.03.1993 по 04.06.1996 - за фактичною тривалістю.

Позивач 03.10.2023 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки мала достатній пільговий стаж роботи та досягла відповідного пенсійного віку для призначення пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ у Кіровоградській області від 03.10.2023 №65 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу (згідно з поданими документами пільговий стаж роботи заявниці становить 17 років 11 місяців 27 днів).

Позивач уважає вказані рішення протиправними, такими, що грубо порушують її законні права та інтереси, оскільки періоди роботи за відповідною професією (ткач), що дає право на пільгову пенсію, підтверджуються записами у трудовій книжці, а на день подання заяви пенсійному органу вона досягла пенсійного віку, має пільговий стаж роботи більше 20 років, тому має право на пенсію згідно з пунктом «є» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII).

Крім того, уважає помилковими висновки відповідача 1 про те, що за період із 17.03.1993 по 04.06.1996 до пільгового стажу зараховуються лише фактично відпрацьовані дні, оскільки законодавець не пов`язує обчислення пільгового стажу із зайняттям на цих роботах повний робочий день.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області від 13 липня 2023 року №13/1292 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, в частині зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 17 березня 1993 року по 04 червня 1996 року за фактичною тривалістю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 17 березня 1993 року по 04 червня 1996 року за професією ткач п`ятого розряду у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» календарно. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області від 03 жовтня 2023 року №65 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 жовтня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема апелянт вказує на те, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «По загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заява була розглянута за принципом екстериторіальності головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Виходячи з того, що позивач зареєстрований та проживає у Волинській області, відповідно в разі призначення пенсії позивач буде перебувати на обліку в головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Крім того, за результатом розгляду документів, до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 23.07.1985 з 01.04.2002 по 01.11.2002, оскільки індивідуальні відомості в реєстрі застрахованих осіб відсутні. З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.10.2023 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) визначено, що заява на призначення/перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).

Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та відповідно до пункту 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку розгляд документів, наданих позивачем, провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

ГУ ПФУ у Кіровоградській області 03.10.2023 прийняло рішення №65 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (при необхідному 20 років). У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 33 роки 09 місяців 22 дні. Пільговий стаж як робітниці текстильного виробництва становить 17 років 11 місяців 27 днів (арк. спр. 23).

Судом також встановлено, що Комісією при ГУ ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 13.07.2023 №13/1292 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, відповідно до записів трудової книжки, довідки від 20.06.2018 №1294/01.20, виданої Державним архівом Волинської області, довідок від 03.07.2018 №1464/1-11-1468/1-11, особової картки форми Т-2, копій наказів від 24.07.1988 №1212, від 02.07.1996 №122-к, виданих Комунальною установою Луцький міський трудовий архів, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала з 24.07.1985 по 04.06.1996 ткачем п`ятого розряду ткацького цеху на ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс».

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань №, 23.02.2015 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» за судовим рішенням у зв`язку з визнанням її банкрутом.

В ході розгляду документів встановлено, що заявниця перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною, 16.03.1990 року народження, з 25.05.1990 по 16.03.1993, а також надавалась відпустка без збереження заробітної плати з 01.04.1996 по 26.04.1996.

Комісія прийняла рішення про зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів роботи з 24.07.1985 по 16.03.1993 - календарно та з 17.03.1993 по 04.06.1996 - за фактичною тривалістю.

Позивач, вважаючи рішення відповідачів щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» з 17.03.1993 по 04.06.1996 календарно, та щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними, звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність свого рішення.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Відповідно до пункту 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України у справі № 1-р/2020 від 23.01.2020 застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

У період роботи позивача професія «ткачиха» була зазначена у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям підприємств текстильної промисловості право на отримання пенсії по старості після досягнення 50 років і при стажі роботи в цих професіях не менше 20 років, затвердженому Кабінетом Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1021, а після прийняття Закону №1788-ХІІ професія «ткач» - у Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583.

Крім того, як зазначено у рішенні Комісії при ГУ ПФУ у Волинській області від 13.07.2023 №13/1292, списком текстильних виробництв і професій, робота на яких дає право на пенсію за віком, після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583, передбачено, зокрема, ткачів.

Отже, відповідачі не заперечують, що періоди роботи позивача за професією «ткач» зараховуються до пільгового стажу роботи.

Згідно з положенням статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналіз вищенаведеного дає підстави вважати, що призначення пільгової пенсії робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, залежить від наявності підстав та умов, передбачених саме цією нормою права, і не пов`язано з законодавчими передумовами, встановленими для інших категорій осіб, визначених статтею 13 цього Закону №1788-ХІІ, статтею 114 Закону № 1058-IV, які мають право на пільгову пенсію, але за умов і в порядку, передбачених окремо для кожної категорії таких осіб. Тобто, для призначення пенсії за пунктом «є» статті 13 Закону №1788-ХІІ, пунктом 6 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV особа мала бути робітницею не будь-якого текстильного виробництва, а текстильного виробництва за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, бути зайнятою (працювати) на верстатах і машинах, мати відповідні стаж роботи (не менше 20 років) та вік (55 років чи знижений). Трудовий стаж для призначення пільгової пенсії на підставі цього пункту підтверджується відповідно до положень Порядку з урахуванням тривалості, складу, режиму і порядку обліку робочого часу для робітниць текстильного виробництва. Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Нормативні положення щодо обліку, тривалості чи режиму робочого часу, як-от перебування на роботі повний/неповний робочий день (наприклад, як це визначено пунктами «а», «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ та пунктами 1, 2 частини 2 статті 114 №1058-IV), застосування яких приписано до інших категорій осіб, перелік яких наведений у статті 13 цього Закону та у статті 114 №1058-IV до осіб, які заявлять про право на пенсії за пунктом «є» статті 13 зазначеного Закону, не мають застосовуватися.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.06.2017 у справі № 21-723а16 та в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується при вирішенні цієї справи.

Як слідує із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо обрахунку стажу роботи позивача, необхідного для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV який, зокрема, на думку відповідача 1, має бути зарахований за період роботи з 24.07.1985 по 16.03.1993 - календарно та з 17.03.1993 по 04.06.1996 - за фактичною тривалістю, що за таких обставин становить 17 років 11 місяців 27 днів, що є недостатнім (при необхідному 20 років) для призначення позивачу пільгової пенсії.

Колегія суддів не погоджується із доводами відповідачів про відсутність у позивача необхідного пільгового стажу з огляду на таке.

Як слідує із трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 23.07.1985, ОСОБА_1 з 01.09.1984 по 23.07.1985 навчалась в СПТУ №10 м. Луцька на підставі диплому №399489; з 24.07.1985 прийнята на Луцький шовковий комбінат імені 60-річчя Радянської України ткачем 5 розряду у ткацький цех №2 за наказом № 1212 від 24.07.1985; з 01.01.1988 у зв`язку з введенням нових тарифних умов оплати праці присвоєний п`ятий розряд ткача ткацького цеху № 2 за наказом № 1186 від 08.12.1987. На підставі наказу №204 від 02.09.1988 Міністерства легкої промисловості УРСР Луцький шовковий комбінат імені 60-річчя Радянської України перетворений в Луцьке виробничо-торгове шовкове об`єднання. На основі наказу №734 від 02.11.1992 підприємство перейменоване в Державне підприємство «Волтекс» м. Луцька. На підставі наказу №149 від 08.06.1994 підприємство перейменоване у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс». З 02.10.1995 на основі реорганізації структури виробництва вважати ткачем п`ятого розряду ткацького цеху ткацько-оздоблювальної фабрики за наказом № 248 від 06.07.1995; з 05.06.1996 переведена контролером контрольно-пропускного пункту 1 класу, тимчасово, в сторожову охорону ткацько-оздоблювальної фабрики за наказом №165 від 05.06.1996. В подальшому з 01.04.2015 прийнята на роботу ткачем п`ятого розряду ткацького виробництва у ПрАТ «Едельвіка».

Записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені. Записи про періоди роботи у трудовій книжці затверджені підписом відповідальної особи та скріплені печаткою і не потребують додаткового підтвердження довідками.

За таких обставин, на переконання суду, відповідач 1 дійшов помилкового висновку, що за період роботи з 17.03.1993 по 04.06.1996 у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» до пільгового стажу позивача підлягають зараховуванню лише фактично відпрацьовані дні, оскільки, як було зазначено вище, законодавець не пов`язує обчислення пільгового стажу згідно з пунктом «є» статті 13 Закону №1788-XII із зайняттям на цих роботах повний робочий день.

Таким чином, зазначений період роботи позивача у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» є періодом, який включається до спеціального пільгового стажу та повинен зараховуватися календарно.

Суд також звертає увагу, що відповідно до статті 113 Кодексу законів про працю України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Крім того, згідно з частиною другою статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

З урахуванням встановлених обставин справи та вищенаведених норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачі необґрунтовано та безпідставно відмовили позивачу у зарахуванні періоду її роботи з 17.03.1993 по 04.06.1996 до пільгового стажу календарно, з огляду на що рішення Комісії при ГУ ПФУ у Волинській області від 13.07.2023 №13/1292 (в частині зарахування позивачу до пільгового стажу періоду роботи з 17.03.1993 по 04.06.1996 за фактичною тривалістю) та рішення ГУ ПФУ у Кіровоградській області від 03.10.2023 №65 слід визнати протиправними та скасувати, зобов`язавши відповідача 1 зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 17.03.1993 по 04.06.1996 за професією ткач п`ятого розряду у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» календарно.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.10.2023, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, у випадку, коли законом встановлені повноваження суб`єкта владних повноважень в імперативній формі, суд зобов`язує його прийняти конкретне рішення чи вчинити конкретну дію. Натомість, у випадку, коли суб`єкт наділений певними дискреційними повноваженнями, суд повинен вказати на виявлені порушення при здійсненні таких повноважень та зазначити норму закону, яку суб`єкт владних повноважень (відповідач) повинен застосувати при вчиненні дій (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

З аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин. Аналогічна позиція, викладена в постанові Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.10.2008, постанові ВАСУ від 28.07.2015 справа №К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що підрахунок загального пільгового стажу позивача (який складається не з одного, а з декількох періодів) відноситься до дискреційних повноважень органів пенсійного фонду.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про повторний розгляд заяви позивача від 03.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. Зокрема, з урахуванням висновків суду про те, що періоди роботи ОСОБА_1 з 17.03.1993 по 04.06.1996 за професією ткач п`ятого розряду у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» слід зараховувати до пільгового стажу календарно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі №140/35041/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін