Справа № 420/29899/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/29899/23

Головуючий в І інстанції: Радчук А.А.

Дата та місце ухвалення рішення: 13.03.2024 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ Україна» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ Україна» (далі позивач) звернулось з адміністративним позовом до Одеської митниці (далі відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів UA500130/2023/000073/2 від 29.09.2023 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500130/2023/000344 від 29.09.2023 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500130/2023/000073/2 від 29.09.2023 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2023/000344 від 29.09.2023 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ Україна» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9170,06 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає про правомірність дій Одеської митниці щодо прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, оскільки документи, які надані позивачем до митного органу на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, містили розбіжності.

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року - залишити без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 24.10.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» зареєстровано як юридичну особу, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №0070025.

ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» веде господарську діяльність по таким видам економічної діяльності - 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями і спеціалізованих магазинах (основний); 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах: 47.51 Роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціалізованих магазинах, 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах.

06.04.2023 року між «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. ВЕ Тіж.» (Компанія) (Туреччина) та ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» (Дистриб`ютор) було укладено Дистриб`юторську угоду №0604.

Згідно п.1.1 вказаної Дистриб`юторської Угоди компанія доручає, а дистриб`ютор бере на себе зобов`язання щодо поширення косметики, чистячих і миючих засобів, БАДів під фірмовою назвою «ERSAG» виробництва фірми «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. ВЕ Тіж.» Турецької Республіки власником Ліцензії якого є компанія. Компанія надає дистриб`ютору статус офіційного дистриб`ютора на території України, ця угода діє на період військового часу в Україні.

Відповідно до п.1.2. Дистриб`юторської угоди, з метою виконання п.1.1. цього Договору, компанія зобов`язується передати товар в кількості та асортименті, замовлену дистриб`ютором, а дистриб`ютор зобов`язується приймати і оплачувати його.

Поставка Товару здійснюється Компанією Дистриб`ютором на підставі погоджених Сторонами заявок на поставку Товару (п.1.3. Дистриб`юторської угоди).

Згідно п.3.2. Угоди дистриб`ютор приймає товар від компанії згідно сторонам за умовою доставки, що вказані в специфікації, що є невід`ємною частиною цієї угоди. Ціна кожного товару буде вказана в комерційних інвойсах та специфікаціях до угоди, які додаються до кожної партії товарів.

Відповідно до п. 4.3. Дистриб`юторської угоди поставка товару дистриб`ютору здійснюється згідно умов поставки, що визначені в інвойсах до поставки та специфікаціями до угоди. Участь експедитора (водія-експедитора) в прийманні-передачі товару обов`язково.

Згідно п. 4.5. Дистриб`юторської угоди дистриб`ютор оплачує товар, поставлений на його адресу з Туреччини в Україну на протязі 180 днів після отримання шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок компанії, згідно його заявок, після повної реалізації товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Компанії.

Згідно п. 4.6., п. 4.7. Дистриб`юторської угоди валюта оплати за поставлений товар визначається в доларах США. Валюта платежу здійснюється в доларах США шляхом перерахування суми оплати, визначеної в специфікації на кожну поставку товару окремо. Загальна сума угоди складає сума всіх специфікацій до неї в доларах США. Компанія зобов`язалася надати 50% дисконт на весь асортимент товарів, що постачається дистриб`ютору на період дії воєнного стану в Україні.

29.05.2023 року сторони Дистриб`юторської угоди уклали Додаткову угоду №1, відповідно до якої п.4.7. Дистриб`юторської угоди виклали у наступній редакції: «Компанія зобов`язалась надати до 50% дисконту на асортимент товарів, що постачається Дистриб`ютору на період дії військового стану в Україні, що засвідчено у специфікації до кожної поставки та яка є невід`ємною частиною даної дистриб`юторської угоди».

Відповідно до п.5.1, п.5.2 Дистриб`юторської угоди кількість, асортимент та ціна товару, що поставляється дистриб`ютору, фіксується в специфікаціях до угоди та інвойсах, які формуються відповідно до заявки дистриб`ютора. Якість товару має відповідати затвердженим в Україні стандартам і підтверджувати сертифікатами якості та іншими документами, передбаченими чинним законодавством. Документи, які підтверджують якість товару, компанія передає дистриб`ютору в момент передачі партії товару. Компанія зобов`язується надавати разом з кожною партією товару, яка замовлена дистриб`ютором, такі документи: сертифікат якості, державний реєстр або висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи, комерційний інвойс, транспортний документ відповідно до характеру перевезення, експортна декларація, сертифікат про походження товару. Товар упаковується відповідно до технічних умов виробника.

04.09.2023 року специфікацією №10 до Дистриб`юторської угоди №0604 від 06.04.2023 року сторони узгодили кількість, асортимент та ціну товару, який постачається на загальну суму 44 997,68 доларів США.

На підставі Дистриб`юторської угоди та специфікації №10 продавцем було складено та підписано рахунок-фактуру (інвойс) №ЕRS0153 від 04.09.2023 року на загальну суму 44 997,68 доларів США.

З метою митного оформлення ввезеного товару, 20.09.2023 року декларантом позивача до Одеської митниці подано митну декларацію №23UА55U2 на імпортовані товари, а саме: косметику, чистячі і миючі засоби, БАДи.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи:

- рахунок-фактура (інвойс) №ERS153 від 04.09.2023 року;

- автотранспортна накладка А№ 772827 від 04.09.2023 року;

- міжнародний санітарний сертифікат № 20-23-001478 від 04.09.2023 року;

- міжнародний санітарний сертифікат № 20-23-001479 від 04.09.2023 року;

- сертифікат про походження товару форми А №Y0477428 від 04.09.2023 року;

- висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи №-0490 від 13.10.2021 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару (Довідка про транспортні витрати № 1409) від 14.09.2023 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 10 від 04.09.2023 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 100123 від 10.01.2023 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1-1122 від 11.11.2022 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) (додаткова угода №1) від 29.05.2023 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) № 0604 від 06.04.2023 року;

- договір про надання послуг митного брокера №1 від 01.06.2021 року;

- заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про відсутність у товарах наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин, ввезення на територію України, вивезення з території України чи транзит через територію України яких здійснюється за наявності дозволу від 04.09.2023 року;

- документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлених технічними регламентами (Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції») № UА.046.С.00003-21 від 08.11.2021 року;

- заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів № 0409.2 від 16.08.2023 року;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 10434410 від 20.09.2023 року;

- акт зважування б/н від 04.09.2023 року;

- заява на проведення держ. контр б/н від 19.09.2023 року;

- копія митної декларації країни відправлення №23352100ЕХ00010485 від 04.09.2023 року;

- митна декларація №23UА55U2 від 20.09.2023 року.

Митну вартість поставлених товарів визначено позивач визначив за основним методом - ціною договору у сумі 1 799 902,17 грн.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1. В декларації митної вартості декларант вказав, що покупець та продавець не пов`язані особи. В той час, як виходячи з наданих документів вони є пов`язаними та діють в інтересах один одного, отримувач є одноосібним дистриб`ютором продавця. Відповідно до податкових баз даних засновником та бенефіціаром, що має прямий вирішальний вплив ТОВ «ЕРСАГ Україна» () є САРИ СЕВАЛЬ (Туреччина, м. Денізлі) з розміром внеску до уставного фонду 270 000 грн. та 100% частки статутного капіталу в юридичній особі, при цьому САРИ СЕВАЛЬ, що діє на підставі статуту є директором ERSAG ENDUSTRIYEL VE KIMYASAL TEM. URUNLERIPAZ. TUR. GIDA INS. SAN. Ve TIC. LTD. STI, Туреччина, відповідно до дистриб`юторської угоди від 06.04.2023 № 0604, що в розумінні частини 17 статті 58 МКУ вважаються пов`язаними особами.

2. Печатка імпортера (дистриб`ютора) на специфікації від 04.09.2023 року №10 до зовнішньоекономічного контракту від 06.04.2023 №0604 та печатка імпортера (дистриб`ютора), що проставлена на зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 06.04.2023 № 0604 відрізняється за розміром, має ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки.

3. Документи, які підтверджують митну вартість товарів не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (відомості щодо складових митної вартості задекларованих товарів документально не підтверджені), в інвойсі №ERS153 від 04.09.2023 року відсутні відомості (не виділені окремими складовими) щодо складових митної вартості, а саме вартості витрат на пакування, маркування, завантаження, які повинні бути включені у вартість товару; відсутні відомості щодо страхування задекларованих товарів відправником або одержувачем.

4. В інвойсі № ERS153 від 04.09.2023 року та специфікації від 04.09.2023 року №10 відсутні відомості стосовно вартості товару без знижки, що унеможливлює здійснити перевірку розміру наданої знижки та її відповідність умовам контракту.

5. В рахунку фактурі № ERS153 від 04.09.2023 року зазначені наступні умови оплати: «післяплата 180 діб», що суперечить пп. 3.4 та пп. 4.5 контракту № 0604 від 06.04.2023 року згідно яких оплата проводиться протягом 180 днів після отримання товару в міру його реалізації.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, Одеською митницею було зобов`язано декларанта надати додаткові документи.

На виконання вимог митного органу, листом від 25.09.2023 року декларантом надіслано додаткові документи: каталог виробника товарів від 01.04.2023 року; прайс-листи виробника товарів від 01.04.2023 року; договір на ТЕП від 23.06.2023 року № 100123 (п.2.1) та договір на ТЕО від 11.11.2022 року № 1-1122 (п.1.3); рішення суду по справі № 420/12557/23 від 24.07.2023 року, що не стосується даної партії товару; переклад першої сторінки експортної декларації № 23352100EX00010485 від 04.09.2023 року.

Після отримання додаткових документів, митним органом в оскаржуваному рішенні зазначено, що наявні розбіжності не скасовані та не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МКУ.

Так, відповідач вказує, що відповідно до Додаткової угоди від 29.05.2023 року №1 генеральним директором ERSAG ENDUSTRIYEL VE KIMYASAL TEM. URUNLERIPAZ. TUR. GIDA INS. SAN. Ve TIC. LTD. STI, Туреччина є БЕКИР САРИ. Виходячи з вищевикладеного, бенефіціарний власник та засновник, що має прямий вирішальний вплив ТОВ «ЕРСАГ Україна» () СЕВАЛЬ САРИ та генеральний директор ERSAG ENDUSTRIYEL VE KIMYASAL TEM. URUNLERIPAZ. TUR. GIDA INS. SAN. Ve TIC. LTD. STI Туреччина БЕКИР САРИ можуть бути членами однієї й тієї самої сім`ї, що для цілей Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року такі особи вважаються пов`язаними між собою. Також, виходячи з цієї додаткової угоди Севаль Сари є директором ERSAG ENDUSTRIYEL VE KIMYASAL TEM. URUNLERIPAZ. TUR. GIDA INS. SAN. Ve TIC. LTD. STI, Туреччина.

Окрім цього, митним органом також вказано, що в наданих каталогах виробника відсутні відомості щодо цін товарів; надані прайс-листи товарів не можливо прочитати (неякісні скановані копії); в наданих договорах на ТЕП від 23.06.2023 року № 100123 (п.2.1) та договір на ТЕО від 11.11.2022 року № 1-1122 (п.1.3) зазначено, що транспортно-експедиційні послуги здійснюються на підставі письмових заявок, при цьому відповідних заявок митниці не надано.

Листом від 25.09.2023 року № 2509.1 декларант повідомив митний орган, що інші додаткові документи надаватись не будуть.

Так, за результатами розгляду поданих документів, рішенням №UA500500/2023/000680/2 від 24.10.2023 року Одеська митниця здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару за резервним методом.

На підставі проведеного аналізу баз даних ЄAIC Держмитслужби митним органом встановлено, що рівень митної вартості, по товару №1 у максимально наближений до митного оформлення та є більшим, а саме: товар №1 2,122 дол. США/кг. (23UA96U2 02.03.2023), товар №2 1,96 дол. США/кг. (23UA04U3 06.02.2023), товар №3 4,726 дол. США/кг. (23UA96U2 02.03.2023), товар №4 13,09 дол. США/кг. (23UA04U3 06.02.2023), товар №5 24,258 дол. США/кг. (UA500130/2023/006086 21.03.2023), товар №7 1,024 дол. США/кг. (UA500130/2023/006086 21.03.2023), товар №8 6,704 дол. США/кг. (23UA96U2 02.03.2023), товар №9 4,98 дол. США/кг. (UA500130/2022/023267 21.11.2022), товар №11 4,9 дол. США/кг. (UA500130/2022/017770 27.09.2022), товар №12 21,7058 дол. США/кг. (UA500130/2023/006086 21.03.2023), товар №13 53,02 дол. США/кг. (22UA42U0 29.11.2022), товар №15 22,70 дол. США/кг. (UA500130/2023/006086 21.03.2023).

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2023/000344.

Товар було випущено у вільний обіг за митною декларацією, за якою було сплачено різницю митних платежів за митною декларацією, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом при митному оформленні товарів, у розмірі 432 404 грн.

Не погоджуючись із прийнятими Одеською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ Україна» оскаржило їх у судовому порядку.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та задовольняючи позов, дійшов висновку, що вказані позивачем при декларуванні товару відомості та подані документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Також, суд першої інстанції вказав, що митний орган, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, не вказав, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене.

За приписами ч.1 ст. 49 Митного Кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частиною 2 ст. 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої та третьої статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Статтею 57 МК України визначено методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Отже, з наведених норм вбачається, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.

Також, наведеними нормами передбачено, що витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження числового значення складових митної вартості товарів позивачем подано документи, за якими, відповідно до частини першої статті 53 МК України, має підтверджуватись заявлена митна вартість.

Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, Одеська митниця зазначила обставини, які викликали сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в рішенні про коригування митної вартості товару, відповідач посилається на те, що покупець та продавець є пов`язаними особами та діють в інтересах один одного. Колегія суддів вважає таке посилання митного органу безпідставним, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.12, ч.13, ч.14 МК України той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Колегія суддів вказує, що доведення впливу пов`язаності на ціну товару має відбуватись з врахуванням положень міжнародного договору - Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Зміст цієї Угоди вказує на те, що саме митним органом мають бути здійснені дії для перевірки відсутності впливу та надано декларанту право відповіді, в іншому випадку, митна вартість має бути прийнята за заявленим методом.

Таким чином, з аналізу норм МК України, правил і умов, визначених у Генеральній угоді з тарифів і торгівлі вбачається, що обов`язок доведення того, що пов`язаність між продавцем та покупцем вплинув на митну вартість задекларованого товару, лежить на органі доходів і зборів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.1.1. Дистриб`юторської угоди №0604 від 06.04.2023 року, укладеної між «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. ВЕ Тіж.» та ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА», компанія доручає, а дистриб`ютор бере на себе зобов`язання щодо поширення косметики, чистячих і миючих засобів, БАДів під фірмовою назвою «ERSAG» виробництва фірми «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. ВЕ Тіж.» Турецької Республіки власником Ліцензії якого є компанія. Компанія надає дистриб`ютору статус офіційного дистриб`ютора на території України, ця угода діє на період військового часу в Україні.

Згідно п.2.1. Дистриб`юторської угоди, у цьому Договорі терміни вживаються в таких значеннях: поширення товару продаж, розширення ринків збуту, збільшення обсягів продажів товару на території, передбаченої п.1.1. цього Договору.

Пунктом 3.1. Дистриб`юторської угоди визначено, що Дистриб`ютор спільно з Компанією здійснює на зазначеній в п.1.1. цього Договору території функції по маркетингу, реклами та продажу товару, що поставляється Компанією.

Відповідно до п.3.14. Дистриб`юторської угоди, Дистриб`ютор робить все можливе для того, щоб забезпечити продаж продукції кінцевому споживачеві в найкращому вигляді до закінчення терміну придатності.

Згідно п.6.1. Дистриб`юторської угоди, Дистриб`ютор здійснює продаж товару шляхом створення власних торгових мереж, укладення договорів на поставку товару з покупцями з залученням агентів для розповсюдження товару. При укладенні договорів з покупцями Дистриб`ютор діє від свого імені і за свій рахунок.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що схожість назв продавця та покупця по Дистриб`юторській угоді це умови самої угоди, з метою розповсюдження товару на території України для його швидкої реалізації (продажу) через торгівельні мережі із залученням агентів для розповсюдження товару, а не зв`язок який впливає на митну вартість товару.

Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що особа засновник/бенефіціар ТОВ «Ерсаг Україна» Севаль Сари, була підписантом Дистриб`юторської угоди №0604 від 06.04.2023 року, за дорученням та по розпорядженню директора ERSAG ENDUSTRIYEL VE KIMYASAL TEM. URUNLERIPAZ. TUR. GIDA INS. SAN. Ve TICLTD. STI Bekir Sari, у зв`язку з відсутністю останнього у місці підписання даної угоди та при поверненні Bekir Sari була укладена Додаткова угода №1 від 29.05.2023 року, в якій останній прийняв на себе зобов`язання підписанта за угодою №0604 від 06.04.2023 року.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що Одеською митницею не було надано жодного обґрунтувань впливу взаємозв`язку між позивачем та продавцем на вартість товару, а наведено лише припущення наявності такого взаємозв`язку, що не може бути підставою для коригування складових митної вартості товару.

Також, митний орган в своєму рішенні зазначив, що печатка імпортера (дистриб`ютора) на специфікації від 04.09.2023 року №10 до зовнішньоекономічного контракту від 06.04.2023 року №0604 та печатка імпортера (дистриб`ютора), що проставлена на зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 06.04.2023 року №0604 відрізняється за розміром, має ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки, з приводу чого колегія суддів зазначає наступне.

Так, подані позивачем специфікація від 04.09.2023 року №10 та зовнішньоекономічний контракт від 06.04.2023 року №0604, містять всі необхідні реквізити, а підписи та печатки відповідають та належать особам, які зазначені в цих документах. Інформація, числові дані в документах відповідають поданому інвойсі та митній декларації. Ідентичність підпису та печатки вказує на їх оригінальність, а не навпаки на підроблення, як зазначає відповідач.

Колегія судів зазначає, що розміщення підпису та печатки на документі не може слугувати підставою для висновку, що такі документи підроблені.

Більш того, в листі від 19.04.2023 року №1904/1 компанія ERSAG зазначає проте, що на підприємстві існує розпорядження №010123 від 01.01.2023 року, що уповноважує черговий відділ відвантаження засвідчувати своїм підписом документи, що стосуються відвантаження продукції виробника у експортних напрямках, зокрема і в Україну на адресу дистриб`ютора ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА».

З наведеного вбачається, що згідно внутрішнього розподілу обов`язків юридичної особи продавця документи, що стосуються відвантаження товару за зовнішньоекономічними контрактами можуть підписуватися уповноваженими особами за відповідними розпорядженнями відповідального керівника.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає необґрунтованим доводи митного органу щодо можливих ознак підробки документів лише з посиланням на те, що печатки та підписи мають ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів.

Також, митний орган зазначив, що документи, які підтверджують митну вартість товарів не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (відомості щодо складових митної вартості задекларованих товарів документально не підтверджені), в інвойсі №ERS153 від 04.09.2023 року відсутні відомості (не виділені окремими складовими) щодо складових митної вартості, а саме вартості витрат на пакування, маркування, завантаження, які повинні бути включені у вартість товару; відсутні відомості щодо страхування задекларованих товарів відправником або одержувачем.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.5.1, п.5.2 Дистриб`юторської угоди кількість, асортимент та ціна товару, що поставляється дистриб`ютору, фіксується в специфікаціях до угоди та інвойсах, які формуються відповідно до заявки дистриб`ютора. Якість товару має відповідати затвердженим в Україні стандартам і підтверджувати сертифікатами якості та іншими документами, передбаченими чинним законодавством. Документи, які підтверджують якість товару, компанія передає дистриб`ютору в момент передачі партії товару. Компанія зобов`язується надавати разом з кожною партією товару, яка замовлена дистриб`ютором, такі документи: сертифікат якості, державний реєстр або висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи, комерційний інвойс, транспортний документ відповідно до характеру перевезення, експортна декларація, сертифікат про походження товару. Товар упаковується відповідно до технічних умов виробника.

Таким чином, витрати на пакування вже включені до вартості товару.

Крім того, з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням, оскільки упаковка включена у ціну товару, а тому, витрати на пакування не є складовими митної вартості, не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Щодо відсутності в інвойсі відомостей про вартість витрат на маркування товару, колегія суддів вказує, що видатки по маркуванню товару покладаються на продавця, тобто, входять до вартості товару, так як умовами зовнішньоекономічного контракту не передбачено обов`язок покупця сплачувати вартість витрат по маркуванню товару, тобто, ці витрати додатковому відшкодуванню зі стороні покупця не підлягають та входять до ціни товару.

Стосовно вартості вантажно-розвантажувальних робіт, колегія суддів зазначає, що така вартість входить у вартість перевезення, що підтверджується довідкою про транспортні витрати №1409 від 14.09.2023 року, наявною в матеріалах справи.

Таким чином, твердження митного органу, що в інвойсі не зазначено вартість витрат на пакування, маркування, завантаження, які повинні бути включені у вартість товару, є необґрунтованими.

Також, колегія суддів спростовує посилання Одеської митниці на те, що в інвойсі №ERS153 від 04.09.2023 року та специфікації від 04.09.2023 року №10 відсутні відомості стосовно вартості товару без знижки, що унеможливлює здійснити перевірку розміру наданої знижки та її відповідність умовам контракту, виходячи з наступного.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 29.05.2023 року до Дистриб`юторської угоди від 06.04.2023 року №0604 сторони цієї угоди погодили дисконт до 50% на асортимент товарів, що постачається Дистриб`ютору на період дії військового стану в Україні, на підставі якої продавцем було виписано рахунок-фактуру (інвойс).

Таким чином, заявлена декларантом митна вартість імпортованих товарів не суперечить умовам Дистриб`юторської угоди зі змінами та доповненнями.

Крім того, положеннями п. 4 ч.1 ст. 3 ЦК України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми рахунку-фактури (інвойсу).

Тобто, з огляду на засади свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у рахунку-фактурі (інвойсі) відомостей про дисконт (знижку) не може бути підставою для коригування митної вартості.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що митним органом не наведено жодних обґрунтованих аргументів в спірному рішенні стосовно того, яким чином відсутність інформації в рахунку-фактурі (інвойсі) про дисконт (знижку) на товар ставить під сумнів достовірність визначеної позивачем митної вартості товару.

Щодо посилань митного органу стосовно суперечності умов оплати, зазначених в рахунку фактурі № ERS153 від 04.09.2023 умовам пп. 3.4 та пп. 4.5 контракту №0604 від 06.04.2023 року колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що різниця термінів зазначених в Дистриб`юторській угоді та інвойсі, жодним чином не змінює термінів розрахунків. Більш того, порядок оплати товарів між сторонами не впливає на митну вартість товару, а є однією із умов договору, яку сторони погодили між собою. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються.

Колегія суддів не приймає до уваги також посилання митного органу стосовно відсутності в наданих каталогах виробника відомостей щодо цін товарів та твердження, що надані прайс-листи товарів не можливо прочитати, оскільки інформація, зазначена в наданих каталогах є достатньою для ідентифікації поставлених товарів.

Також, колегія суддів вказує, що форми каталогів виробника та прайс-листів не закріплені на законодавчому рівні та не можуть бути первинними документами для визначення митної вартості товару.

Доводи митного органу, що в наданих договорах на ТЕП від 23.06.2023 року № 100123 та договір на ТЕО від 11.11.2022 року № 1-1122 зазначено, що транспортно-експедиційні послуги здійснюються на підставі письмових заявок, при цьому відповідних заявок митниці не надано, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 53 МК України, заявка про надання транспортно-експедиційних послуг не є документом, що підтверджує митну вартість товарів. Вказаний документ є виключно додатковим та може бути витребуваний за наявністю розбіжностей та наданий декларантом лише за її наявності у останнього.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ненадання письмової заявки про надання транспортно-експедиційних послуг не є підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо застосування відповідачем при коригуванні заявленої позивачем митної вартості товарів резервного методу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, митним органом визначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості, по товару №1 у максимально наближений до митного оформлення та є більшим, а саме: товар №1 2,122 дол. США/кг. (23UA96U2 02.03.2023), товар №2 1,96 дол. США/кг. (23UA04U3 06.02.2023), товар №3 4,726 дол. США/кг. (23UA96U2 02.03.2023), товар №4 13,09 дол. США/кг. (23UA04U3 06.02.2023), товар №5 24,258 дол. США/кг. (UA500130/2023/006086 21.03.2023), товар №7 1,024 дол. США/кг. (UA500130/2023/006086 21.03.2023), товар №8 6,704 дол. США/кг. (23UA96U2 02.03.2023), товар №9 4,98 дол. США/кг. (UA500130/2022/023267 21.11.2022), товар №11 4,9 дол. США/кг. (UA500130/2022/017770 27.09.2022), товар №12 21,7058 дол. США/кг. (UA500130/2023/006086 21.03.2023), товар №13 53,02 дол. США/кг. (22UA42U0 29.11.2022), товар №15 22,70 дол. США/кг. (UA500130/2023/006086 21.03.2023).

Колегія суддів вказує, що положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, встановлено про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.

Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому митний орган зобов`язаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, рішення про коригування митної вартості товару UA500130/2023/000073/2 від 29.09.2023 року не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Також, колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення про коригування митної вартості товару митний орган обмежився лише посиланням на номери митних декларацій в якості інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить, що при коригуванні митної вартості товарів, декларант не має змоги перевірити серед яких митних декларацій контролюючий орган обирає саме ту, що слугує джерелом для коригування митної вартості товарів у конкретному випадку, оскільки доступу до бази даних ЄАІС Держмитслужби України позивач немає, що є позбавленням позивача права доступу до митної декларації, яку використовував митний орган при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, та порушенням принципу змагальних процесів.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості, заявленій ТОВ «ЕРСАГ Україна», не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення митного органу є протиправними та підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Разом з цим, враховуючи, що саме прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці UA500130/2023/000344 від 29.09.2023 року, колегія суддів дійшла висновку, що вказана картка відмови також є протиправною та підлягає скасуванню, як документ, що має похідний характер від рішення про коригування митної вартості.

Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 04.07.2024 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька