Справа № 500/1981/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/1981/24 пров. № А/857/12677/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,

за участю секретаря судового засідання: Кулабухової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року, головуючий суддя Осташ А.В., ухвалене у м. Тернопіль, у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2024 року позивач ГУПФУ в Тернопільській області звернулося в суд з позовом до ВПВР УЗПВР в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.03.2024 року у ВП №72935017 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/62/23.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ) перебуває виконавче провадження ВП №72935017 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №500/62/23, виданого 18.05.2023 року Тернопільським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області поновити ОСОБА_1 з 09.01.2019 року виплату пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 за посадою «начальника 8 відділення - заступника начальника штабу зі спеціального зв`язку і режиму секретності», з якої він був звільнений у 2004 році; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату поновленої пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 на підставі заяви про її перерахунок від 07.11.2022 року, з урахуванням виплачених сум.

Разом з тим, державний виконавець, незважаючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області було повідомлено Відділ про добровільне виконання рішення суду в справі №500/62/23 шляхом поновлення ОСОБА_1 з 09.01.2019 року виплати пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 за посадою «начальника 8 відділення - заступника начальника штабу зі спеціального зв`язку і режиму секретності», з якої він був звільнений у 2004 році, не перевірив добровільне виконання рішення територіальним органом Пенсійного фонду, а безпідставно прийняв рішення про накладення штрафу.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу ВП №72935017 від 19.03.2024 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що надані позивачем докази та наведені мотиви оскарження спірного рішення стосуються примусового виконання рішення в іншому виконавчому провадженні, про що суд попередньої інстанції не звернув увагу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 року у справі №500/62/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області поновити ОСОБА_1 з 09.01.2019 року виплату пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 за посадою «начальника 8 відділення - заступника начальника штабу зі спеціального зв`язку і режиму секретності», з якої він був звільнений у 2004 році та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату поновленої пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 на підставі заяви про її перерахунок від 07.11.2022, з урахуванням виплачених сум.

18.05.2023 року на виконання вищезгаданого судового рішення, Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

03.10.2023 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №72935017 по примусовому виконанню виконавчого листа зобов`язального характеру у справі №500/62/23, виданого 18.05.2023 року Тернопільським окружним адміністративним судом та визначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Постанова про відкриття виконавчого провадження №72935017 від 03.10.2023 року боржником не оскаржувалась.

Вимогою державного виконавця №2027/03.1-25 від 27.02.2024 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконати вимоги виконавчого листа №500/62/23 від 18.05.2023 року, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом в повному обсязі (з наданням підтверджуючих документів) протягом 10 робочих днів.

08.03.2024 року на адресу Відділу надійшов лист, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило про виконання рішення суду в добровільному порядку в межах повноважень до відкриття виконавчого провадження шляхом поновлення ОСОБА_1 з 09.01.2019 року виплати пенсії за вислугу років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб №2262 за посадою начальника 8 відділення - заступника начальника штабу зі спеціального зв`язку і режиму секретності, з якої він був звільнений у 2004 році. В результаті виконання рішення суду розмір пенсії з 01.08.2023 року склав 11447, 16 грн.

До зазначеної інформації, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області долучена копія перерахунку пенсії та копія розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії.

Відповідач зазначає, що станом на 19.03.2024 року інформація щодо виконання в повному обсязі рішення суду з примусового виконання виконавчого листа №500/62/23 виданого Тернопільським окружним адміністративним судом Тернопільської області від 18.05.2023 року на адресу Відділу не надходила.

Постановою головного державного виконавця Відділу ВП №72935017 від 19.03.2023 року, за невиконання рішення суду на підставі якого видано виконавчий лист №500/62/23 від 18.05.2023 року накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області штраф у розмірі 10 200,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що фактом підтвердження виконання позивачем рішення суду у справі №500/62/23 слугує розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.07.2023 року, після чого пенсія ОСОБА_1 виплачується за посадою "начальника 8 відділення - заступника начальника штабу зі спеціального зв`язку і режиму секретності". Отже позивачем рішення суду у справі №500/62/23 виконано в повному обсязі.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом

Відповідно до статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 26 Закону визначено підстави початку примусового виконання рішення виконавцем.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У відповідності до статті 63 Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

За статтею 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Передбачений статтею 75 Закону №1404-VIII штраф є заходом впливу на боржника, який застосовується за відсутності поважних причин не виконання у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 року у справі №500/62/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області поновити ОСОБА_1 з 09.01.2019 року виплату пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 за посадою «начальника 8 відділення - заступника начальника штабу зі спеціального зв`язку і режиму секретності», з якої він був звільнений у 2004 році та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату поновленої пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 на підставі заяви про її перерахунок від 07.11.2022 року, з урахуванням виплачених сум.

На адресу відповідача надійшов лист, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило про виконання рішення суду в добровільному порядку шляхом поновлення ОСОБА_1 з 09.01.2019 року виплати пенсії за вислугу років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб №2262 за посадою начальника 8 відділення - заступника начальника штабу зі спеціального зв`язку і режиму секретності, з якої він був звільнений у 2004 році. В результаті виконання рішення суду розмір пенсії з 01.08.2023 склав 11447, 16 грн.

Так, колегія суддів погоджується, що на виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поновило ОСОБА_1 з 09.01.2019 виплату пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 за посадою «начальника 8 відділення - заступника начальника штабу зі спеціального зв`язку і режиму секретності», з якої він був звільнений у 2004 році.

При цьому, матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем перерахунку та виплату поновленої пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262 на підставі заяви про її перерахунок від 07.11.2022 року, з урахуванням виплачених сум, як це зазначено у виконавчому листі Тернопільського окружного адміністративного суду №500/62/23 від 18.05.2023 року.

Таким чином, станом на момент винесення оспорюваної постанови про накладення штрафу рішення суду у справі №500/62/23, на підставі якого видано виконавчий лист боржником не виконано повному обсязі, так як позивач поновивши виплату пенсії ОСОБА_1 не провів її перерахунок та виплату на підставі заяви про її перерахунок від 07.11.2022 року.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржена постанова про накладення штрафу винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають..

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі №500/1981/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
С. М. Кузьмич

Повний текст постанови складено 04.07.2024 року.