Справа № 727/3413/24
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/3413/24

Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова О.Г.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

04 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третя особа на стороні відповідача інспектор з паркування управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради Лупу Юрій Едуардович про скасування постанови серії СЕ №0107721 від 29.02.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2024 року позивач, - ОСОБА_1 , звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з адміністративним позовом до Чернівецької міської ради, третя особа на стороні відповідача інспектор з паркування управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради Лупу Юрій Едуардович про скасування постанови серії СЕ№0107721 від 29.02.2024.

Також, позивач просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.04.2024 позов задоволено.

Постанову серії CE№0107721 від 29.02.2024 року інспектора з паркування управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради Лупу Ю.Є. скасовано та провадження у справі закрито.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, 29 лютого 2024 року інспектором з паркування управління порядку та контролю за благоустроєм ЧМР ОСОБА_2 , який діє в складі управління порядку та благоустроєм ЧМР, встановлено порушення транспортним засобом СЕ4404АО правил зупинки транспортного засобу на перехресті, чим створено перешкоду для інших учасників руху (п. 15.9(г) ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно з ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 680 грн.

Щодо даного порушення інспектором винесено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності СЕ0107721 від 29.02.2024.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Lexus LX470, д.н.з. НОМЕР_1 власником є ОСОБА_1 , позивач у справі, який і здійснив зупинку транспортного засобу у зазначеному в постанові місці і часі.

Не погоджуючись з вказаним порушенням та вважаючи, що відповідачем прийнято постанову про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Також, суд першої інстанції зазначив, що на підставі довідки №1136, виданою 30.11.2017 Департаментом праці та соціального захисту населення управління соціального захисту населення Шевченківського району м. Чернівці, позивач є особою з інвалідністю опорно-рухового апарату другої групи безстроково.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що Чернівецька міська рада як юридична особа, в структурі якої діє виконавчий орган в особі управління порядку та контролю за благоустроєм, наділена процесуальною правосуб`єктністю в адміністративному провадженні.

Позивача притягнули до адміністративної відповідальності за порушення пункту 15.9 (г) ПДР, відповідальність за яке, на думу інспектора, встановлено у частині третій статті 122 КУпАП ( порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху ‹...›). Фактичною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності слугувало те, що позивач припаркував автомобіль на перехресті та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, що без кваліфікуючих додаткових ознак охоплюється ч.1 ст. 122 КУпАП.

За обставинами справи і доказами у вигляді фотофіксації порушення правил зупинки (знаходиться в інспекції), ні зміст повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, ні фотофіксація до нього не містить розкриття об`єктивної сторони порушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП, а саме яких перешкод й кому було створено паркуванням автомобіля ОСОБА_1 на перехресті. Не містять таких доказів й матеріали адміністративного провадження, що свідчить про однобічність й упередженість інспектора при винесені оскаржуваної постанови.

Отже, оскаржувана постанова не розкриває об`єктивної сторони правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП і не містить зазначення доказів, які були оцінені інспектором належним чином, крім фото самого паркування на перехресті.

Таким чином, оцінюючи всі надані позивачем докази, слід дійти висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП відповідач діяв не на підставі, тобто, з порушенням складання постанови та накладення на позивача до адміністративного стягнення.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивачем доведено ті обставини на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, а тому позов підлягає до задоволення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст.279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Відповідно до ст.277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою статті 122 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що інспектор з паркування уповноважений притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення правил паркування транспортних засобів.

Разом з цим, при виявленні порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) уповноважена особа складає повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) та в подальшому, після встановлення відповідальної особи, приймає постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про адміністративне правопорушення у позивача відсутня, судом першої інстанції не здобуто доказів її наявності.

В свою чергу, 29.02.2024 інспектор з паркування управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради склав повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності СЕ0107721, що вбачається з матеріалів справи.

Відповідно до змісту наведеного повідомлення, останнім зафіксовано факт порушення стоянки транспортного засобу.

Отже, з вказаного вище, колегія суддів робить висновок, що позивачем оскаржується не постанова про адміністративне правопорушення, а повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності СЕ0107721.

В свою чергу, повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а є лише інформаційним документом, оскільки останнім фіксується факт порушення позивачем правил стоянки/зупинки транспортного засобу та зазначається, що в подальшому буде прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статі 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, а саме постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Постанову інспектора з паркування про накладення адміністративного стягнення (частини перша, третя та шоста статті 122, частини перша, друга та восьма статті 152-1 цього Кодексу) - в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

При цьому згадані норми не передбачають можливість оскарження до суду повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, яке передбачено статтею 279-1 КУпАП.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №815/3490/16 сформульовано правовий висновок. Що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову позивача, у зв`язку з відсутністю оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень. В свою чергу, повідомлення не є рішенням, а лише носить інформативний характер.

Щодо доводів апелянта в частині належного відповідача, а саме Чернівецька міська рада не є належним відповідачем у справі, оскільки не є тим органом, який виніс оскаржуване рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів з вказаними доводами апелянта не погоджується та зазначає, що оскаржуване повідомлення винесено інспектором з паркування управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради Лупу Ю.Е.

Управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради є виконавчим органом Чернівецької міської ради, підзвітне та підконтрольне Чернівецькій міській раді, підпорядковане Чернівецькому міському голові, а також не має статусу юридичної особи.

Таким чином, Чернівецька міська рада, як юридична особа, в структурі якої діє виконавчий орган в особі Управління порядку та контролю за благоустроєм міста, наділена процесуальною правосуб`єктністю в адміністративному провадженні.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької міської ради задовольнити повністю.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 квітня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.