Справа № 380/14410/23
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/14410/23 пров. № А/857/21860/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Гудима Л. Я.
суддів -Затолочного В. С.
Качмара В. Я.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі №380/14410/23 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із обмеженням її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, для осіб, які втратили працездатність, із 01.09.2021 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 із 01.09.2021 року, виходячи із відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, що зазначені в довідці Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України про розмір грошового забезпечення за № 22/06-1141 від 26.02.2021 року, у повному обсязі щомісячного пенсійного забезпечення, з урахуванням усіх встановлених надбавок, підвищень, індексації, та із урахуванням індексації із 01.03.2022 року відповідно до Постанови №118 із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1.140, та із 01.03.2023 року, з врахуванням індексації відповідно до Постанови №168 із застосуванням коефіцієнта збільшення 1.197 без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн., та щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови №713 з врахуванням 20% гірських, без обмеження максимальним розміром, із урахуванням раніше проведених пенсійних виплат.

10 червня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в порядку ст. 382 КАС України, в якому просив зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про встановлення судового контролю за виконанням постанови, суд вважає, що подана заява задоволенню не підлягає, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із ч.2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, можна дійти висновку, що суд може встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення; наступним етапом є розгляд поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Тобто зі змісту ч.1 та 2 ст.382 КАС України видно послідовний алгоритм дій, якщо суд дійде висновку про встановлення звіту.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що заявником не надано та в матеріалах справи відсутні докази здійснення виконавчого провадження з виконання судового рішення.

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону № 1404-VIII врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі №802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Отже, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів невиконання відповідачем рішення суду у даній справі, тому відсутні підстави для встановлення судового контролю та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що подана ОСОБА_1 заява про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду задоволенню не підлягає, оскільки відсутні достатні правові підстави для встановлення судового контролю у цій адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. 243, 3110, 321, 325, 328, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2024 року у справі №380/14410/23 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Л. Я. Гудим
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар