Справа № 480/12123/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 р. Справа № 480/12123/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено 11.03.24 року по справі № 480/12123/23

за позовом Селянського (фермерського) господарства Кривозуб Світлани Іванівни

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправним та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, селянське (фермерське) господарство ОСОБА_1 , звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті (відділ Державного нагляду (контролю) у Сумській області) № ПШ 025570 від 16.10.2023 про притягнення Селянського (фермерського) господарства "Кривозуб С.І." до відповідальності, що передбачена абз. 17 ч. 1 та накладення адміністративно-господарського штрафу у сумі 51000 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року у справі № 480/12123/23 задоволено позов Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови.

Визнано протиправною та скасовано постанову Державної служби України з безпеки на транспорті (відділ Державного нагляду (контролю) у Сумській області) № ПШ 025570 від 16.10.2023 про притягнення Селянського (фермерського) господарства "Кривозуб С.І." до відповідальності, що передбачена абз. 17 ч. 1 та накладення адміністративно-господарського штрафу в сумі 51000 грн.

Стягнуто з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 2684 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, вважає рішення суду необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року у справі № 480/12123/23 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що приймаючи оскаржувану постанову, орган державного контролю діяв у межах, у спосіб та на підставі повноважень, визначених чинним законодавством. Зазначає, що документальний габаритно-ваговий контроль здійснюється шляхом додавання маси транспортного засобу згідно реєстраційних документів та маси вантажу згідно з ТТН. Вважає, що постанова ПШ 025570 від 15.10.2023 має всі необхідні реквізити, а також вказує на норму законодавства порушену автомобільним перевізником а саме: абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 019385 від 19.09.2023 посадовими особами 19.09.2023 відділом державного нагляду (контролю) у Сумській області здійснено перевірку транспортного засобу марки "SCANIA/BODEX", номерний знак " НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ", яким керував водій ОСОБА_2 . Під час перевірки виявлено порушення ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: водієм здійснювалося перевезення вантажу згідно товарно-транспортної накладної (далі - ТТН) № 374 від 19.09.2023 з перевищенням вагових обмежень на дорозі місцевого значення. Загальна маса транспортного засобу складає 33.96 т. при допустимих 24.0 т., перевищена у відсотковому співвідношенні складає 41.5%, за що передбачена відповідальність абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт начальником відділу державного нагляду (контролю) в Сумській області прийнято постанову від 16.10.2023 № ПШ 025570 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 51000 грн.

Не погодившись з постановою відділу державного нагляду (контролю) в Сумській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 16.10.2023 № ПШ 025570, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що товарно-транспортна накладна, з якої відповідач взяв масу вантажу, є первинним документом, який містить відомості про господарську операцію, та не може вважатися документом, який беззаперечно визначає масу вантажу, тому ці обставини свідчать про неможливість проведення документального габаритно-вагового контролю. Оскільки відповідачем не проведено зважування транспортного засобу та вантажу, висновки відповідача про те, що позивачем перевищено нормативно допустиму масу транспортного засобу разом з вантажем, є необґрунтованими.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 за №1567 (далі - Порядок №1567).

За визначеннями, наведеними в статті 1 Закону № 2344-ІІІ, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

У відповідності до статті 6 Закону № 2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту; стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, зокрема: супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства.

Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (надалі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом 15 Порядку № 1567 встановлений виключний перелік питань, що з`ясовується під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено: перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

За приписами пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-ІV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли хоча б один з їх параметрів не перевищує гранично допустимі максимальні значення, зокрема максимальні значення фактичної маси для різних типів транспортних засобів для їх руху автомобільними дорогами, в тому числі для двовісних автомобілів (тягачів) з трьохвісним напівпричепом передбачено максимальне значення фактичної маси для доріг державного значення 40 т та максимальне значення фактичної маси для доріг місцевого значення 24 т.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Відповідно до підпунктів 5-1 пункту 2 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

З аналізу викладених норм встановлено, що габаритно-ваговий контроль може проводитися лише шляхом документального контролю без визначення параметрів на стаціонарному чи пересувному пункті. При цьому, орган контролю здійснює його шляхом додавання маси транспортного засобу та вантажу.

Відповідно до абз 17 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи встановлено, що 19.09.2023 о 11 год 30 хв. посадовою особою відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області на автомобільній дорозі О-1717374/Н-08/Чорнобай-Хресителеве-Оржиця-Лубни, 26 км було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт. Транспортний засіб на якому проводилась перевірка SCANIA, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про право власності НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 . Транспортний засіб належить СФГ ОСОБА_1 . Під час перевірки водієм була надана товарно-транспортна накладна №374 від 19.09.2023 (а.с. 76).

З наданої товарно-транспортної накладної №374 від 19.09.2023 посадовою особою встановлено, що автомобільний перевізник СФГ ОСОБА_1 здійснювала перевезення вантажу насіння соняшника, маса брутто складає 33,960 тон.

В момент документальної перевірки виявлено перевищення вагових норм встановлених п.22.5 Правил дорожнього руху України на 41,5%, а саме загальна вага транспортного засобу становить 33,960 тон при допустимій на дорогах місцевого значення 24,0 тон., у зв`язку з виявленням порушення, державними інспекторами було складено акт № 019385 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.09.2023, а також акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.09.2023 №0067215, та довідка про результати здійснення габаритно вагового контролю від 19.09.2023 № 00203874 (а.с. 14, 15, 72, 80,81).

Також встановлено, що водій зі змістом акту № 019385 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.09.2023 був ознайомлений та підписав його без зауважень та заперечень.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Колегія суддів встановила, що 04.10.2023 позивача було запрошено для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення на 16.10.2023 на 10:30. Запрошення на розгляд справи отримане позивачем 07.10.2023 (а.с. 74-75). На розгляд справи про порушення представник підприємства для надання пояснень стосовно порушення не з`явився.

За результатами розгляду акту від 19.09.2023 № 019385, акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.09.2023 №0067215, а також довідки про результати здійснення габаритно вагового контролю від 19.09.2023 № 00203874, винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 025570 від 16.10.2023 (а.с. 13, 70).

Порушення законодавства було виявлено в результаті здійснення документального габаритно-вагового контролю, про що зазначається в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0067215 від 19.09.2023 р.

Отже, перевіркою встановлено, що фактична маса транспортних засобів перевищувала допустимі вагові параметри для доріг місцевого значення.

Колегія суддів зазначає, що автомобільний перевізник перед початком руху має побудувати маршрут таким чином, щоб не порушувати правила дорожнього руху.

З наданих до матеріалів справи доказів встановлено, що на автомобільній дорозі О-1717374 /Н-08/Чорнобай-Хресителеве-Оржиця-Лубни встановлено знак, який попереджає про максимально допустиму вагу для великовагових транспортний засобів, а саме до 24 тон, про що свідчить фото з місця проведення перевірки (а.с. 79).

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на те, що товарно-транспортна накладна не може вважатися документом, який беззаперечно визначає масу вантажу, у зв`язку з чим неможливо проведення документального габаритно-вагового контролю, та зазначає наступне.

Згідно з розділом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568, перевізник - фізична або юридична особа-суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

У відповідності до пункту 11.1 зазначених Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Стаття 48 Закону № 2344-ІІІ передбачає, що при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

В даному випадку тягар відповідальності за зазначену в товарно-транспортних накладних загальної ваги транспортного засобу лежить тільки на перевізнику, адже під час перевірки документів державними інспекторами було дотримано порядок здійснення державного нагляду та контролю.

Таким чином, твердження позивача про те, що при документальному габаритно-ваговому контролю неможливо визначити точні параметри транспортного засобу, зокрема, його вагу, є безпідставними, оскільки на виконання вимог чинного законодавства учасники господарських відносин з перевезення вантажу зобов`язані самостійно визначити вагу вантажу, додати до власної ваги транспортного засобу та зазначити достовірні дані щодо параметрів його у товарно-транспортній накладній.

Посилання суду першої інстанції та позивача про непроведения точного габаритно-вагового контролю шляхом зважування транспортних засобів з вантажем з боку працівників Укртрансбезпеки колегія суддів не приймає, оскільки законом чітко визначена процедура здійснення саме документального габаритно-вагового контролю - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку № 879) а також п. 16 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Таким чином, враховуючи підтвердження факту перевищення позивачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% під час перевезення подільного вантажу, колегія суддів вважає, що відповідачем було правомірно винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу № ПШ 025570 від 16.10.2023, а тому відсутні підстави для її скасування.

Також колегія суддів не приймає посилання суду першої інстанції на незазначення в оскаржуваній постанові номеру відповідної статті і незазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність, оскільки незначні неточності у спірному рішенні не звільняють позивача від відповідальності. Крім того, колегія суддів встановила, що позивач в позовній заяві сам зазначив законодавчі правові норми, які були не повністю зазначені в постанові про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, висновок відповідача про допущення порушень законодавства про автомобільний транспорт позивачем як власником транспортного засобу відповідає фактичним обставинам справи. Надані відповідачем письмові докази в повній мірі спростовують твердження позивача.

З огляду на зазначене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 по справі № 480/12123/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства Кривозуб Світлани Іванівни до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови № ПШ 025570 від 16.10.2023 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко