Справа № 160/8559/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2024 року м. Дніпросправа № 160/8559/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року (головуючий суддя Бухтіярова М.М.)

у справі №160/8559/23

за позовом ОСОБА_1

до Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради

про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради, в якому просив:

визнати діяльність та бездіяльність Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради м. Дніпро під керівництвом начальника вищезазначеного управління Котищук С.В. та в.о. заст. начальника управління АНД району Чепець Л.М. , як суб`єкта владних повноважень, противоправною у прийнятті рішення щодо скасування призначеної, та частково виплаченої допомоги з малозабезпеченості ОСОБА_1 (справа №13767) за період з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023року, вимоги повернути виплачені кошти за період з 01 листопада 2022 року по 31 грудня 2022 року, не надання у строк документів відповідно до чинного законодавства, не вирішення питання надання допомоги з малозабезпеченості у досудовому форматі;

скасувати рішення по справі №13767 керівників Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради м. Дніпро під керівництвом начальника вищезазначеного управління Котищук С.В. та в.о. заст. начальника управління АНД району Чепець Л.М. , як суб`єкта владних повноважень про скасування призначеної, та частково виплаченої допомоги з малозабезпеченості ОСОБА_1 за період з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року, та повернення вже виплачених коштів допомоги з малозабезпеченості за два місяці, листопад та грудень 2022 року в сумі 9948,72 грн.;

зобов`язати Лівобережне управління соціального захисту Дніпровської міської ради м. Дніпро під керівництвом начальника вищезазначеного управління Котищук С.В. та в.о. заст. начальника управління АНД району Чепець Л.М. , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утриману протягом чотирьох місяців державну соціальну допомогу з малозабезпеченості (справа №13767) за період з 01.01.2023 по 30.04.2023 в сумі згідно діючого законодавства з урахуванням мінімального прожиткового мінімуму на ОСОБА_1 та двох синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пені та % за затримку виплат;

накласти на керівників Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради м. Дніпро - начальника вищезазначеного управління Котищук С.В. та в.о. заст. начальника управління АНД району Чепець Л.М. , згідно КУАП ст. 9, ст. 14, ст. 24 п.2 штраф за протиправну діяльність та бездіяльність.

нарахувати та зобов`язати виплатити Лівобережне управління соціального захисту Дніпровської міської ради м. Дніпро під керівництвом начальника вищезазначеного управління Котищук С.В. та в.о. заст. начальника управління АНД району Чепець Л.М. , не виплачену відповідно за законом допомогу по малозабезпеченості ОСОБА_1 та двом синам - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з листопада 2020 року по січень 2022 року, згідно стандартного прожиткового мінімуму з урахуванням, пені та % за затримку виплат.

нарахувати та зобов`язати виплатити матеріальну компенсацію за дії Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради м. Дніпро нач. Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради м. Дніпро Котищук С.В., в.о. заст. нач. Управління АНД району під керівництвом Чепець Л.М. , які своїми діями та бездіяльністю вчинили моральне приниження позивачу та його двом синам - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поставили їх на рівень проживання нижче за прожитковий мінімум, у сумі 100% з усіх не виплачених коштів;

зобов`язати Лівобережне управління соціального захисту Дніпровської міської ради м. Дніпро під керівництвом начальника вищезазначеного управління Котищук С.В. та в.о. заст. начальника управління АНД району Чепець Л.М. , виплатити кошти за відправку листів поштою до Президента України, Уповноваженого ВР та до суду у сумі згідно квитанцій про відправку та ксерокопії;

у разі неможливості вищезазначені виплати здійснити за рахунок коштів, які надаються Лівобережному управлінні Соціального захисту Дніпровської міської ради м. Дніпро, накласти на керівників вищезазначеного управління, а саме на начальника Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради м. Дніпро Котищук С.В., та в.о. заст. начальника Управління АНД району Чепець Л.М .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є батьком п`ятьох дітей. Рішенням Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2019 між ним та ОСОБА_6 (колишньою дружиною) розірвано шлюб і він самостійно виховує двох неповнолітніх синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на його повному утриманні та проживають разом з ним. Колишня дружина, ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не бере участі в утриманні дітей. Згідно судовому наказу Індустріального районного суду м. Дніпро від 23.07.2018 за заявою позивача було стягнено з ОСОБА_6 на його користь аліменти на утримання їх спільних дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05.07.2018. Проте, аліменти за період з травня 2022 року по березень 2023 року включно колишньою дружиною не сплачувались, що підтверджується довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів з відділу державної виконавчої служби. Позивач зазначає, що з травня 2018 року працює на ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод». З квітня 2020 року позивач перебуває в неоплачуваній відпустці по догляду за малолітніми дітьми та з травня 2020 року також перебуває на обліку у Лівобережному управлінні соціального захисту Дніпровської міської ради. Починаючи з листопада 2020 по січень 2022 року отримував виплати з малозабезпеченості на себе та двох синів малолітніх синів. Інших доходів на утримання малолітніх синів, окрім виплат з малозабезпеченості позивач не має.

03.11.2022 позивач подав заяву та декларацію на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яка була призначена, але виплати він отримав тільки за два місяці 08.11.2022 та 07.12.2022 по 4974,36 грн. 18.01.2023 у зв`язку з ненадходженням чергових виплат державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, позивач звернувся до відповідача засобами телефонного зв`язку та йому було повідомлено про припинення виплати за несплату ЄСВ. 19.01.2023 позивач отримав повідомлення від 09.12.2022 про відмову в наданні державної соціальної допомоги у зв`язку з тим, що у складі сім`ї є непрацюючі працездатні особи, які не сплатили в мінімальному розмірі ЄСВ сумарно протягом 3-х місяців. Не погодившись з такою відмовою, позивач 20.01.2023 знову звернувся до відповідача, але отримав лист від 16.01.2023 щодо повернення надмірно отриманих коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.11.2022 по 31.12.2022 у сумі 9948,72 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд за встановлених у справі обставин дійшов висновку, що у спірних відносинах застосовується положення підпункту 1 пункту 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250, тому державна соціальна допомога підлягає призначенню за умови сплати мінімального розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи. Підставою для відмови в призначенні допомоги з 01.11.2022 стало отримання відповідачем даних про не сплату відповідних страхових внесків позивачем. Ураховуючи, що позивач з 01.04.2022 по 31.12.2022 безперервно перебував у відпустці без збереження заробітної відповідно до статті 26 Закону України «Про відпустки» (відпустка без збереження заробітної плати за згодою сторін) обов`язок роботодавця щодо нарахування і сплати єдиного внеску за позивача відсутній, оскільки відсутня база нарахування єдиного внеску (заробітна плата).

Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити державну соціальну допомогу з малозабезпеченості, скасування вимоги про повернення вже виплачених коштів, накладення на керівників відповідача штрафу за протиправну діяльність (бездіяльність), зобов`язання нарахувати та виплатити допомогу по малозабезпеченості згідно стандартного прожиткового мінімуму з урахуванням пені та процентів за затримку виплат та з матеріальною компенсацією, з поверненням коштів за відправку листів тощо не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог повністю. Позивач наполягає, що державна соціальна допомога повинна була призначатись відповідно до п.11-1 Порядку №250, навіть коли позивач не сплатив, або за позивача не сплачено ЄСВ сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи. Вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги, що позивач перебував саме у неоплачуваній відпустці по догляду за малолітніми дітьми, а не просто у відпустці без збереження заробітної плати, тому дії відповідача порушують положення статей 19, 46 Конституції України. Також позивач зазначає, що суд не зробив висновки щодо вимог по відновлюванню прав двох неповнолітніх дітей позивача та прав позивача, які закріплені в ст. 46, 48 Конституції України.

Також позивач в поданому суду апеляційної інстанції просив витребувати додаткові докази, а саме: у відповідача - копію рішення про скасування призначеної та частково виплаченої допомоги з малозабезпеченості по справі № 13767 за період з 01.11.2022 по 30.04.2023 та повернення позивачу вже виплачених коштів допомоги за два місяці - листопад та грудень 2022 року в сумі 9948,72 грн.; у Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» копії наказів про відпустку без збереження заробітної плати позивача за період з квітня 2020 року по 30 квітня 2023 року із зазначенням причини перебування у відпустці.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приводу поданого позивачем клопотання про витребування додаткових доказів, суд апеляційної інстанції з огляду на визначений позивачем спір, суть спірних правовідносин та наявні у справі матеріали, вважає відсутніми підстави для витребування зазначених позивачем документів, оскільки докази, що містяться у справі, дають можливість суду апеляційної інстанції переглянути справу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії НОМЕР_1 від 20.11.2012) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серії НОМЕР_2 від 27.03.2015) - а.с.11-12; перебуває на обліку Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради, з листопада 2020 року отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

10.05.2022 позивач звернувся до органу праці та соціального захисту населення УСЗН Лівобережне (Індустріальний р-н) м. Дніпро із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (№2246990) на наступні 6 місяців - а.с. 99-100.

Рішенням про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям Лівобережного УСЗН (АНД р-н) №65532 від 23.05.2022 позивачу призначено соціальну допомогу з 01.05.2022 по 31.10.2022 у щомісячному розмірі 4 593,21 грн. (а.с. 103).

Згідно із розрахунком державної соціальної допомоги від 23.05.2022 склад сім`ї: 1. ОСОБА_1 (працездатний) - рівень забезпечення прожиткового мінімуму - 1116,45грн.; 2. ОСОБА_4 (дитина до 18 років), рівень забезпечення прожиткового мінімуму - 3403,40 грн.; 3. ОСОБА_5 (дитина до 18 років), рівень забезпечення прожиткового мінімуму - 3403,40 грн.. Рівень забезпечення прожиткового мінімуму сім`ї становить 7 923,25 грн., середній сукупний дохід сім`ї - 3 330,04 грн., розмір державної допомоги за період з 01.05.2022 по 31.10.2022 становить 4 593,21 грн.

Рішенням Лівобережного УСЗН (АНД р-н) №65533 від 22.07.2022 розмір соціальної допомоги позивачу перераховано та встановлений з 01.07.2022 по 31.10.2022 у розмірі 4 974,36 грн. (а.с. 104).

Розпорядженням Лівобережного УСЗН (АНД р-н) від 22.09.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №214 позивачу продовжено строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.11.2022 по 31.12.2022 у розмірі 4 974,36 грн. (а.с. 105).

03.11.2022 позивач звернувся до органу праці та соціального захисту населення АНД р-ну із новою заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с. 101-102), до якої надав відповідний пакет документів.

09.12.2022 Лівобережним УСЗН (АНД р-н) прийнято рішення №13767 про відмову позивачу в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Як вказано у цьому рішенні, допомогу не призначено з таких підстав: у складі сім`ї є непрацюючі працездатні особи, які не сплатили в мінімальному розмірі ЄСВ сумарно протягом 3 місяців (а.с. 108).

16.01.2023 відповідач звернувся до позивача із листом №7/12-44 з приводу повернення надміру отриманих коштів (а.с. 26), в якому зазначив, що при призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 були надміру виплачені кошти за період 01.11.2022 - 31.12.2022 у сумі 9 948,72 грн. (постанова Кабінету Міністрів України № 250 від 24.02.2003, п.10), які необхідно повернути на вказані в цьому ж листі банківські реквізити.

Одночасно позивач попереджений, що у разі якщо значена сума не буде сплачена протягом місяця, управління буде змушене звернутися до суду з метою примусового стягнення заборгованості.

20.01.2023 позивач звернувся до начальника Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради із заявою про поновлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с. 27).

Листом №Є-3/0-1/09-23 від 02.02.2023 Лівобережне управління соціального захисту Дніпровської міської ради за результатом звернення позивача, повідомило з посиланням на п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24.02.2003, про відсутність у позивача права на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, оскільки в періоді, за який береться дохід (з 01.04.2022 по 30.09.2022), за позивача не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців (а.с. 28).

02.03.2023 позивач повторно звернувся до Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради із заявою про поновлення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, вказуючи на безпідставність її припинення.

Листом №Є-8/0-1/09-23 від 09.03.2023 Лівобережним управлінням соціального захисту Дніпровської міської ради повідомлено позивачу, що оскільки згідно із відомостями про доходи із ДПС та ПФУ, отриманих управлінням в електронному вигляді, за період з 01.04.2022 по 30.09.2022 сукупний дохід склав 28 732,75 грн. (допомога малозабезпеченим сім`ям) та за цей період сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не була здійснена у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців, права на призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям відсутнє (а.с. 30-31).

Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані, зокрема, Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 №1768-III, Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям».

Закон №1768-III спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям і сприяння їх економічній самостійності.

Відповідно статті 1 Закону №1768-III, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 6 Закону №1768-III державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону №1768-III порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24 лютого 2003 року затверджений Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, який визначає умови призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", перелік документів, необхідних для призначення такої допомоги, а також підстави для припинення її виплати (п.1 Порядку № 250).

Пунктом 2 Порядку №250, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.

За приписами пункту 5 Порядку №250 для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи:

заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики;

декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);

довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності).

Інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації. Якщо заявник вже отримує будь-який із видів державної допомоги, які призначаються органами соціального захисту населення, відомості про розмір допомоги враховуються цим органом без необхідності її декларування.

До складу малозабезпеченої сім`ї заявника включаються чоловік, дружина, рідні та усиновлені діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. Особи, які перебувають на повному державному утриманні, до складу сім`ї не включаються. Права члена сім`ї має одинока особа.

Для призначення державної соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї подає нові заяву та декларацію.

За правилами п. 9 Порядку №250 середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців.

Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи).

Відповідно до пп.1 п.10 Порядку, на який в спірному випадку посилається відповідач, державна соціальна допомога не призначається, якщо: у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані у філії регіонального/міжрегіонального центру зайнятості (або міському, районному, міськрайонному центрі зайнятості - до дати припинення їх діяльності) (далі - центр зайнятості) як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).

Державна соціальна допомога у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи:

сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців.

За приписами пункту 11 Порядку №250 якщо у складі малозабезпеченої сім`ї є непрацюючі працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, і протягом цього періоду зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні менше трьох місяців або які (за яких) не сплатили (не сплачено) мінімального розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи, державна соціальна допомога призначається:

1) не більше ніж на два шестимісячних періоди, якщо:

у складі сім`ї є особа з інвалідністю, яка згідно з висновком лікарсько-консультаційної комісії потребує постійного стороннього догляду;

відсутність будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї.

Державна соціальна допомога за таких умов на наступний строк призначається не раніше ніж через шість місяців після завершення виплати такої допомоги;

2) на один шестимісячний період, якщо малозабезпечена сім`я є багатодітною або у складі малозабезпеченої сім`ї є одинока мати (одинокий батько), що не перебуває у шлюбі, і запис про батька (матір) такої дитини до Книги реєстрації народжень внесено в установленому порядку за вказівкою матері (батька), або мати (батько) у разі смерті одного з батьків і звернулася (звернувся) за призначенням державної соціальної допомоги у липні - грудні 2020 року.

Відповідно до пункту 11-1 Порядку №250 в редакції на час виникнення спірних правовідносин державна соціальна допомога призначається, якщо у складі малозабезпеченої сім`ї є особа, яка не сплатила або за неї не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи, але протягом періоду, за який враховуються доходи, отримувала допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до статті 47-1 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до пункту 21 Порядку №250 рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

У разі прийняття рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення інформує про це уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї із зазначенням підстав для відмови та порядку оскарження рішення (з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис).

Спірним у межах цієї справи є питання призначення позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на шість місяців з 01.11.2022. Відповідно, періодом, за який враховуються доходи для прийняття рішення щодо призначення такої державної соціальної допомоги, є період з 01.04.2022 по 30.09.2022, який і підлягає дослідженню з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Як встановлено судом вище, відповідач рішенням від 09.12.2022 №13767 відмовив позивачу в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з тих підстав, що позивач з 1 листопада 2022 року не мав права на отримання цієї соціальної допомоги у зв`язку з тим, що в періоді за який враховуються доходи (з 01.04.2022 по 30.09.2022), ані позивачем, ані за позивача підприємством ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», з яким позивач перебуває у трудових відносинах, не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців в періоді, за який враховуються доходи.

Оскільки розпорядженням від 22.09.2022 відповідач продовжив строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.11.2022 по 31.12.2022, а не прийняв рішення про її призначення, відповідачем виплачена за цей період соціальна допомога в розмірі 9948,72 грн. визнана як надміру виплачені кошти, які підлягає поверненню позивачем.

Продовжуючи строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям відповідач керувався приписами постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №214, підпунктом 1 пункту 1 якої було установлено, що на період введення воєнного стану надання державної соціальної допомоги та пільг здійснюється з урахуванням таких особливостей: строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (далі - державна соціальна допомога), та пільг, які було призначено раніше, продовжується особам, які проживають на територіях територіальних громад, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - відповідні території).

Особам, які не проживають на відповідних територіях, строк виплати державної соціальної допомоги та пільг, строк виплати яких закінчився в період воєнного стану, продовжується до 31 грудня 2022 р. (включно).

При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення (як відповідний акт суб`єкта владних повноважень) про стягнення коштів в розмірі 9948,72 грн відповідачем не приймалось. Лист відповідача від 16.01.2023 №7/12-44 з приводу повернення надміру отриманих коштів не є вимогою та/або рішенням в розумінні п.19 ч.1 ст.4 КАС України, тому не може бути предметом оскарження в адміністративному суді. Одночасно суд зауважує, що враховуючи певний, окремий, порядок та підстави повернення надміру виплаченої державної соціальної допомоги, питання повернення позивачем коштів в сумі 9948,72 грн, виходить за межі з`ясування у цій справі.

Стосовно правомірності прийнятого відповідачем рішення від 09.12.2022 №13767 про відмову позивачу в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, за позицією позивача на нього не розповсюджують правила п.10 Порядку №250, оскільки він не може бути позбавлений соціальної допомоги через несплату його роботодавцем Приватним акціонерним товариством «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи, у зв`язку з перебуванням позивача у відпустці без збереження заробітної плати.

Позивач також звертає увагу, що перебування у відпустці без збереження заробітної плати у тривалий термін з квітня 2020 року по 30 квітня 2023 року обумовлено виключно карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, тому в спірному випадку мають бути застосовані положення п.11-1 Порядку №250.

Суд апеляційної інстанції встановив, що в період з 01.04.2022 по 30.09.2022 - період, за який враховувались доходи для вирішення питання щодо надання позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати.

За змістом наказів Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» №146/1к від 30.03.2022, №221к від 30.05.2022 та №415к від 31.08.2022 позивачу - заступнику начальника відділу підготовки ремонту, в періоди з 01.04.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 31.08.2022 та з 01.09.2022 по 31.12.2022, відповідно, надавалась відпустка без збереження заробітної плати, ч.2 ст. 26 Закону України «Про відпустки» (а.с.109-111).

В свою чергу, статтею ст.26 Закону України «Про відпустки» передбачено, що за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

У разі встановлення Кабінетом Міністрів України карантину відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» термін перебування у відпустці без збереження заробітної плати на період карантину не включається у загальний термін, встановлений частиною першою цієї статті.

Виходячи з вищенаведеного, а також приймаючи до уваги листування позивача з його роботодавцем Приватним акціонерним товариством «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» з приводу надання позивачу відпустки без збереження заробітної плати, суд апеляційної інстанції вважає підтвердженими доводи позивача, що така відпустка надавалась позивачеві у зв`язку із запровадженням карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

В той же час, відповідно до п.11-1 Порядку № 250 в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, умовою для призначення державної соціальної допомоги, якщо у складі малозабезпеченої сім`ї є особа, яка не сплатила або за неї не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи, є отримання такою особою протягом періоду, за який враховуються доходи, допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до статті 47-1 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до п.11-1 Порядку №250, в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1041 від 16.09.2022, державна соціальна допомога призначається, якщо у складі малозабезпеченої сім`ї є особа, яка отримувала допомогу по частковому безробіттю відповідно до статті 47 Закону України «Про зайнятість населення».

Абзацом третім частини першої статті 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» (яка діяла до 07.05.2022) встановлено, що допомога по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Відповідно до п.8 Порядку надання допомоги по частковому безробіттю, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 р. №702, виплата працівникам допомоги по частковому безробіттю здійснюється роботодавцем, з яким оформлено трудові відносини (крім осіб, які працюють у роботодавця за сумісництвом).

Виплата допомоги по частковому безробіттю не здійснюється за період отримання працівником оплати простою, перебування у відпустці без збереження заробітної плати, призупинення трудових відносин.

В спірному випадку наявні у справі докази свідчать, що позивач у період з 01.04.2022 по 30.09.2022 допомогу по частковому безробіттю не отримував, позивачем (за позивача) єдиний внесок не нараховувався та не сплачувався, що підтверджено даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу» (форма ОК-5).

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність законодавчо встановлених умов для надання позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, рішення відповідача від 09.12.2022 №13767 про відмову позивачу в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям є таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно, відсутні підстави для задоволення решти позовних вимог, як похідних.

Судом першої інстанції прийняте правильне за своєю суттю рішення, втім за встановлених судом апеляційної інстанції обставин відповідно до ч.4 ст.317 КАС України мотивувальна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні з урахуванням висновків, викладених в мотивувальній частині цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі №160/8559/23 в частині визначених судом підстав для відмови в задоволенні позову з урахуванням висновків, викладених судом апеляційної інстанції в цій постанові.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко