Справа № 462/4599/24
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/4599/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року м. Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Палюх Н.М.

за участю секретаря Мельник А.-В.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Шпакової Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач 07 червня 2024 року звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № від 18.10.2023. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 04.10.2023 о 13.36 год спеціалістом першої категорії сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу контролю та адміністрування у сфері паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Шандруком В.С. було складено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ЛВ №00487307 щодо неї за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП (п.15.10 Правил дорожнього руху «Стоянка на газонах»). На підставі даного повідомлення 18.10.2023 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії РАП №, де на неї накладено стягнення у розмірі 340 грн. Вважає таку постанову необґрунтованою, безпідставною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи з причини відсутності порушення, що визначена оскаржуваною постановою. 04.10.2023 близько 10.30 год вона приїхала на місце роботи, що за адресою: м. Львів, вул. О.Степанівни,45. Враховуючи, що це приміщення, яке наповнене офісними приміщеннями, є проблема у паркуванні. Оскільки, вільного місця на час паркування не було, вона припаркувала машину у безпечному місці для інших учасників руху та пішоходів. Знаючи проблему із відсутністю паркомісць біля дому, вона як водій із 12 річним стажем, вибрала безпечне і єдине тоді можливе для паркування місце, таким чином, щоб не завдавати перешкод пішоходам, дотримуючись відстані 2 метрів для їх руху по тротуару, а також, що не перекривати рух транспортних засобів, які рухаються по дорозі з іншої сторони автомобіля. Знаку щодо заборони стоянки у даному місці не має, а відтак стоянка на даному тротуарі дозволена, з урахуванням надання безпечного проходу для пішоходів, не менше 2 метрів. Також вважає, що інспектором безпідставно складено постанову про накладення адміністративного штрафу, оскільки 04.10.2023 автомобіль Jeep Cherokee номерний знак НОМЕР_1 був припаркований у місці, яке не є газоном, а така парковка не пошкоджує наявного стану покриття. Відповідно до фотознімків, які були зроблені на місці фіксації адміністративного правопорушення чітко видно, що автомобіль припаркований на ділянці із земельним покриттям без жодних ознак покриття трави, а тим більше без наявності ознак штучного посіву такого покриття. Місце паркування її автомобіля по вул. О.Степанівни, 52 не є газоном у розумінні п. 1.10 ПДР, і жодної шкоди такого паркування ні для автомобілів, ні для пішоходів не здійснювала. Окрім цього, вважає, що інспектором неправомірно винесена постанова від 18.10.2023, оскільки на місці складення повідомлення відсутній знак стоянка заборонена, а за відсутності ознак газонного покриття, вважає, що інспекторами суб`єктивно вирішено накласти адміністративне стягнення без порушення нею Правил дорожнього руху. За наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

20 червня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх заперечень покликається на те, що з матеріалів фотофіксації до постанови РАП №, на місці розміщення транспортного засобу вбачаються ознаки притаманні газону. На твердження позивачки про відсутність знаку, який забороняє стоянку на газоні, зазначає, що такий знак Правилами дорожнього руху не передбачений. З огляду на здійснення водіями самовільної та систематичної зупинки та стоянки у межах вищевказаної території, призвело до пошкодження покриття дерноутворювальними травами та перешкоджає повноцінному росту газону. Відтак, доводи позивачки про те, що земельна ділянка, на якій знаходився під час стоянки автомобіль, не є газоном, спростовується матеріалами справи. За наведеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, аналогічних викладеним у позовні заяві. Просила позов задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № від 18.10.2023.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив з підстав, аналогічних викладеним у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Водночас, за ч.1 ст.77, ч.1 ст.78 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За пунктами 1 та 3 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови про накладення адміністративного стягнення серії РАП № до повідомлення серії ЛВ №00487307 від 04.10.2023 13 год 36 хв від 18.10.2023 року год спеціалістом першої категорії сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу контролю та адміністрування у сфері паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Шандруком В.С. ОСОБА_1 було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн /а.с.9/.

Підставою для винесення даної постанови стало те, що позивач всупереч вимог Правил дорожнього руху України, в м. Львові на вул. О. Степанівни, 52 здійснила стоянку свого автомобіля Jeep Cherokee номерний знак НОМЕР_1 на газоні, чим порушила п.15.10 (є) ПДР України. Відповідальність за дане адміністративне правопорушення, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

З дослідженої в судовому засіданні постанови серії РАП № від 18.10.2023 вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України - стоянка це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Так, п.п.15.10 «є» ПДР України забороняється стоянка на газонах.

Газоном, в силу вимог п.п. 1.10 ПДР України, є ділянка однорідної території із дерновим покривом, який штучно створюється шляхом посіву і вирощування дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернування.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 3.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №105 від 10.04.2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 року за № 880/12754 визначено, що до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів належать, в тому числі, зелені насадження прибудинкової території.

Елементами благоустрою, згідно п.п.3.2. вказаних Правил є, в тому числі, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Підпунктом 2.1 вказаних Правил визначено, що газон - певна ділянка однорідної території з штучним дерновим покривом, який створюється посівом і вирощуванням дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернуванням; зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту; зелені насадження загального користування - зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, міжквартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку.

Відповідно до вимог п.п.4.2. вказаних Правил, на об`єктах благоустрою зеленого господарства забороняється влаштовувати стоянки автомашин.

З долучених до матеріалів фото, вбачається, що на земельній ділянці, на які ростуть дерева, позивач здійснив стоянку автомобіля Jeep Cherokee номерний знак НОМЕР_1 .

Посилання позивача на те, що указана ділянка ніколи не була газоном, на даний час не є газоном, не заслуговують на увагу суду. На фотознімках чітко видно, що асфальтне покриття тротуару відокремлене від газону. Суд зауважує, що самовільне залишення водіями своїх транспортних засобів у місцях, не відведених для цього, перешкоджає росту газону. Факт пошкодження дернового покриву іншими водіями автомобілів не може спростовувати того, що ділянка призначена для газону та за умови відсутності на ньому припаркованих транспортних засобів такий буде перебувати у належному стані.

Отже, надані докази підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху та спростовують зазначені в позовній заяві обставини щодо стоянки автомобіля не на газоні.

За таких обставин, оскаржувана постанова у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП прийнята відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні, а доводи позивача на відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, поза жодними сумнівами доведено порушення позивачем ПДР України, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Враховуючи наведені вище обставини і норми законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому постанова РАП № від 18.10.2023 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення винесена правомірно, відтак позов не підлягає задоволенню.

За змістом вимог ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача судові витрати понесені останнім не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.9, 10, 19, 20, 72, 77, 90, 139, 241-245, 250 КАС України, суд,

Ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, , місцезнаходження: м. Львів, пл.Ринок, 1.

Суддя: