Справа № 380/2389/23
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 липня 2024 року

м. Київ

справа №380/2389/23

адміністративне провадження №К/990/17360/24

Верховний Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі №380/2389/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування актів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати акт форми Н-5 комісії Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області "Розслідування нещасного випадку від 15 грудня 2020 року, що стався внаслідок ДТП 25 серпня 2020 року 06.30 год ранку за адресою: м. Львів вул. Личаківська 16 в м. Львові";

- визнати протиправним і скасувати акт форми НТ № 27 комісії Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області "Про нещасний випадок невиробничого характеру від 15 грудня 2020 року, що стався внаслідок ДТП 25 серпня 2020 року 06.30 ранку за адресою: м. Львів вул. Личаківська 16 в м. Львові";

- зобов`язати відповідача повторно провести службове розслідування за фактом травми, отриманої внаслідок ДТП 25 серпня 2020 року майором поліції ОСОБА_1 , старшим дільничним офіцером поліції відділу превенції патрульної поліції Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ України, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346 з урахуванням висновків суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування актів залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі №380/2389/23 повернуто особі, яка її подала.

30 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку до Суду повторно направлено касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі №380/2389/23.

Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі №380/2389/23 залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання до суду касаційної інстанції: заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення, а також відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин; документу про сплату судового збору.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду скаржником подано квитанцію про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що повний текст постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року він отримав 06 лютого 2024 року в приміщенні суду. 06 березня 2024 року, тобто в межах строку, передбаченого статтею 329 КАС України ним було вперше направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року. Проте вказана касаційна скарга була повернута Верховним Судом у зв`язку з відсутністю достатнього обґрунтування підстав касаційного оскарження та роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. Зазначає, що зі змістом ухвали Верховного Суду про повернення вперше поданої касаційної скарги зміг ознайомитися лише 25 квітня 2024 року та через п`ять днів (30 квітня 2024 року) звернувся до Верховного Суду з повторною касаційною скаргою. Також скаржник просить урахувати, що звернутися з касаційною скаргою повторно у більш стислий строк не було можливості, оскільки він проходить лікування та реабілітацію внаслідок каліцтва спричиненого дорожньо-транспортною пригодою. Крім того, здійснює постійний догляд за матір`ю, яка є інвалідом II групи та не здатна до самообслуговування та допомогає в побуті сестрі, інваліду ІІІ групи. На підтвердження вказаного скаржник надає висновки ЛКК, копію виписки із медичної картки амбулаторного хворого, копії довідок до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, копію виписки з акта огляду медико-соціальною комісією.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та докази, надані на підтвердження вказаних у ньому обставин, Суд дійшов висновку про поважність причин його пропуску та наявність підстав для його поновлення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У касаційній скарзі скаржник посилається на наявність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статті 121, 122, 123 КАС України без урахування висновків щодо застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 серпня 2021 року у справі №805/2688/18-а, від 26 березня 2020 року у справі №805/2688/18-а, від 20 лютого 2020 року у справі №560/3070/19, від 20 лютого 2020 року у справі №815/1175/17, а саме щодо критеріїв оцінки поважності причин пропуску строку звернення до суду у зв`язку з перебуванням особи на амбулаторному лікуванні.

Судом установлено, що доводи скаржника є достатньо мотивованими і потребують перевірки.

Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, - застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні статті 121, 122, 123 КАС України без урахування висновків щодо застосування зазначених норм у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 серпня 2021 року у справі №805/2688/18-а, від 26 березня 2020 року у справі №805/2688/18-а, від 20 лютого 2020 року у справі №560/3070/19, від 20 лютого 2020 року у справі №815/1175/17.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.

2. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі №380/2389/23.

3. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №380/2389/23.

4. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М. І. Смокович