Справа № 320/20884/23
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 липня 2024 року

м. Київ

справа №320/20884/23

адміністративне провадження №К/990/24879/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Васильєвої І.А., Гончарової І.А.,

перевіривши касаційну скаргу Волинської митниці, як відокремленого підрозділу ДМС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі №320/20884/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

в с т а н о в и в:

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Волинська митниця, як відокремлений підрозділ ДМС України через підсистему «Електронний суд» 27.06.2024 звернула з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі №320/20884/23, ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» відмовити в повному обсязі.

При зверненні до суду з касаційною скаргою, відповідачем також порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження спірних у цій справі судових рішень.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, з огляду на наступне.

Законом України від 29.06.2023 №3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), які набрали чинності 18.10.2023.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 330 КАС України визначені загальні вимоги до форми та змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Так, системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

При цьому, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 2 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень судом з`ясовано, що предметом розгляду справи №320/20884/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» до Волинської митниці Державної митної служби України є вимоги щодо визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/000054/2 від 25.07.2022, №UA205050/2022/000057/2 від 09.08.2022, №UA205050/2022/000058/2 від 22.08.2022, №UA205050/2022/000059/2 від 23.08.2022, №UA205050/2022/000060/2 від 24.08.2022, №UA205050/2022/000064/2 від 30.08.2022, №UA205050/2022/000067/2 від 07.09.2022, №UA205050/2022/000068/2 від 07.09.2022, №UA205050/2022/000069/2 від 12.09.2022, №UA205050/2022/000070/2 від 12.09.2022, №UA205050/2022/000071/2 від 12.09.2022, №UA205050/2022/000072/2 від 20.09.2022, №UA205050/2022/000075/2 від 26.09.2022, №UA205050/2022/000076/2 від 27.09.2022, №UA205050/2022/000079/2 від 28.09.2022, №UA205050/2022/000080/2 від 28.09.2022, №UA205050/2022/000082/2 від 30.09.2022, №UA205050/2022/000077/2 від 28.09.2022, №UA205050/2022/000084/2 від 11.10.2022, №UA205050/2022/000085/2 від 11.10.2022, №UA205050/2022/000086/2 від 12.10.2022, №UA205050/2022/000087/2 від 13.10.2022, №UA205050/2022/000089/2 від 19.10.2022, №UA205050/2022/000091/2 від 21.10.2022, №UA205050/2022/000102/2 від 02.11.2022, №UA205050/2022/000103/2 від 07.11.2022, №UA205050/2022/000105/2 від 08.11.2022, №UA205050/2022/000121/2 від 22.11.2022, №UA205050/2022/000122/2 від 22.11.2022, №UA205050/2022/000123/2 від 22.11.2022, №UA205050/2022/000126/2 від 29.11.2022, №UA205050/2022/000130/2 від 02.12.2022, №UA205050/2022/000132/2 від 06.12.2022, №UA205050/2022/000133/2 від 07.12.2022, №UA205050/2022/000135/2 від 07.12.2022, №UA205050/2022/000143/2 від 23.12.2022, №UA205050/2022/000146/2 від 27.12.2022, №UA205050/2022/000148/2 від 29.12.2022, №UA205050/2023/000004/2 від 05.01.2023, №UA205050/2023/000031/2 від 02.02.2023, №UA205050/2023/000087/2 від 21.02.2023, №UA205050/2023/000099/2 від 27.02.2023, №UA205050/2023/000106/2 від 01.03.2023, №UA205050/2023/000107/2 від 01.03.2023, №UA205050/2023/000109/2 від 01.03.2023, №UA205050/2023/000113/2 від 03.03.2023, №UA205050/2023/000122/2 від 08.03.2023, №UA205050/2023/000134/2 від 14.03.2023, №UA205050/2023/000137/2 від 15.03.2023 та №UA205050/2023/000139/2 від 16.03.2023, прийняті Волинською митницею Державною митною службою України та карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2022/001436 від 25.07.2022, №UA205050/2022/001481 від 09.08.2022, №UA205050/2022/001527 від 22.08.2022, №UA205050/2022/001532 від 23.08.2022, №UA205050/2022/001537 від 24.08.2022, №UA205050/2022/001562 від 30.08.2022, №UA205050/2022/001588 від 07.09.2022, №UA205050/2022/001590 від 07.09.2022, №UA205050/2022/001595 від 12.09.2022, №UA205050/2022/001596 від 12.09.2022, №UA205050/2022/001597 від 12.09.2022, №UA205050/2022/001623 від 20.09.2022, №UA205050/2022/001656 від 26.09.2022, №UA205050/2022/001661 від 27.09.2022, №UA205050/2022/001678 від 28.09.2022, №UA205050/2022/001680 від 28.09.2022, №UA205050/2022/001695 від 30.09.2022, №UA205050/2022/001672 від 28.09.2022, №UA205050/2022/001739 від 11.10.2022, №UA205050/2022/001740 від 11.10.2022, №UA205050/2022/001746 від 12.10.2022, №UA205050/2022/001755 від 13.10.2022, №UA205050/2022/001771 від 19.10.2022, №UA205050/2022/001776 від 21.10.2022, №UA205050/2022/001835 від 02.11.2022, №UA205050/2022/001855 від 07.11.2022, №UA205050/2022/001861 від 08.11.2022, №UA205050/2022/001933 від 22.11.2022, №UA205050/2022/001934 від 22.11.2022, №UA205050/2022/001935 від 22.11.2022, №UA205050/2022/001957 від 29.11.2022, №UA205050/2022/001975 від 02.12.2022, №UA205050/2022/001993 від 06.12.2022, №UA205050/2022/001998 від 07.12.2022, №UA205050/2022/002000 від 07.12.2022, №UA205050/2022/002106 від 23.12.2022, №UA205050/2022/002117 від 27.12.2022, №UA205050/2022/002127 від 29.12.2022, №UA205050/2023/000008 від 0501.2023, №UA205050/2023/000160 від 02.02.2023, №UA205050/2023/000343 від 21.02.2023, №UA205050/2023/000389 від 27.02.2023, №UA205050/2023/000417 від 01.03.2023, №UA205050/2023/000418 від 01.03.2023, №UA205050/2023/000425 від 01.03.2023, №UA205050/2023/000449 від 03.03.2023, №UA205050/2023/000483 від 08.03.2023, №UA205050/2023/000526 від 14.03.2023, №UA205050/2023/000537 від 15.03.2023, №UA205050/2023/000552 від 16.03.2023, прийняті Волинською митницею Державною митною службою України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 у справі №320/20884/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» задоволено.

Як убачається зі змісту поданої Волинською митницею, як відокремленим підрозділом ДМС України касаційної скарги, підставою касаційного оскарження спірних у цій справі рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного адміністративного, останнє, з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зазначає положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України - відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник наводить мотиви незгоди з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» здійсненим по факту оцінки доказів і фактичних обставин справи, а також вказує, що судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин було неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, пункт 3 частини другої статті 53 у взаємозв`язку з частиною третьою цієї ж статті Митного кодексу України через відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування цих норм права в подібних правовідносинах.

Поряд з цим, Верховним Судом також з`ясовано, Волинська митниця, як відокремлений підрозділ ДМС України вже зверталась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у цій справі раніше, яку Верховний Суд ухвалою від 30.05.2024 повернув особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила належного викладення підстав касаційного оскарження спірних у цій справі судових рішень. При цьому, повертаючи вперше подану скаржником касаційну скаргу, суд касаційної інстанції, визнавши незмістовним та недостатнім наведене контролюючим органом обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень визначену, зокрема, пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, роз`яснив скаржнику вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати при викладенні підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, в тому числі, й у випадку подання касаційної скарги на підставі пунктів 1-4 частини четвертої статті 328, частин другої-третьої статті 353 цього Кодексу.

Під час перевірки вдруге поданої скаржником касаційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі №320/20884/23, Верховним Судом встановлено, що її зміст щодо підстав для касаційного оскарження спірних судових рішень є аналогічним до тієї, яку було повернуто ухвалою Верховного Суду вперше та яку суд касаційної інстанції визнав необґрунтованою.

Усуваючи недоліки попередньо поданої касаційної скарги та повторно вказуючи про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права за якими відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язкових умов у взаємозв`язку передбачених КАС України при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частин четвертої статті 328 КАС України, контролюючий орган так і не наводить; обґрунтування касаційної скарги так і не дає можливості встановити взаємозв`язок наведених доводів скаржника до зазначеної ним підстави касаційного оскарження.

Зміст касаційної скарги, аналогічно вперше поданій, зводиться виключно до незгоди із наданою судами першої та апеляційної інстанцій правовою оцінкою встановленим обставинам у взаємозв`язку із наявними в матеріалах справи доказами, опису встановлених у цій справі обставин та їх переоцінки, а також цитування нормативних актів із абстрактним зазначенням, що рішення судів попередніх інстанції про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Посилання скаржника на приписи підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, суд касаційної інстанції також визнає неприйнятним, оскільки наведена норма не підміняє визначення підстав касаційного оскарження у розумінні частини четвертої статті 328 та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України та суперечить їх правовому змісту.

Верховний Суд вже звертав увагу скаржника на наявність суперечностей, які унеможливлюють вирішення питання про відкриття касаційного провадження, однак зазначені мотиви контролюючий орган так і не врахував, що свідчить про ігнорування ним вимог і роз`яснень суду касаційної інстанції. При цьому, Суд акцентував увагу скаржника, що усунення таких суперечностей об`єктивно впливає на перевірку дотримання ним вимог частини четвертої статті 330 КАС України.

Тобто, вдруге подана скаржником касаційна скарга не усуває виявлених судом недоліків в частині викладення підстав для касаційного оскарження, а відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих Верховним Судом.

Частинами четвертою та п`ятою статті 330 КАС України унормовано, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Проте, всупереч вищенаведеним вимогам процесуального закону, скаржником до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у визначеному законом розмірі за подання касаційної скарги у цій справі або доказів звільнення скаржника від такої сплати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої, підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3028,00грн.

У зв`язку з початком функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку, статтю 4 вказаного Закону України 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» було доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судом з`ясовано, що позов у цій справі подано Товариством з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» (юридичною особою) у 2023 році; предметом позову у справі є вимоги майнового характеру (визнання протиправними та скасування п`ятдесяти рішень про коригування митної вартості товарів та немайнового характеру (п`ятдесяти карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення).

Оспорювана сума (ціна позову) в цій справі становить різницю показників митної вартості товару визначених контролюючим органом і позивачем по кожному з п`ятдесяти рішень + п`ятдесят корок відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2684,00грн.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, розмір судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При розрахунку судового збору за подання позовної заяви у даній справі суд виходить з формули: (ціна позову х 1,5% (але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) + (50 х 2684,00грн)

Таким чином, розмір судового збору, який скаржник повинен сплатити при поданні касаційної скарги, становить: 48448,00грн (30280,00грн х 200%) х 0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:

Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача - 899998

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007

Код класифікації доходів бюджету - 22030102

Призначення платежу - *;101;22030102 (код класифікації доходів) ___________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір за позовом ______________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Вказане свідчить про недотримання скаржником вимог пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 330 КАС України та є недоліком касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною першою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, подана Волинською митницею, як відокремленим підрозділом ДМС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу усунути недоліки касаційної скарги та подати до суду: 1) уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих Верховним Судом; 2) документ про сплату судового збору в сумі 48448,00грн.

Керуючись статтями 169, 248, 327, 329, 332, 359 КАС України, Суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Волинської митниці, як відокремленого підрозділу ДМС України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі №320/20884/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, для виконання вимог, що стали підставою залишення касаційної скарги без руху.

У разі невиконання вимог ухвали в установлений судом строк, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

І.А. Васильєва

І.А. Гончарова