Справа № 226/1466/24
Суддя: Клепка Л. І.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1466/24

Провадження №2-а/226/3/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клепки Л.І.,

секретаря Філіпповської Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення за ст.210-1 ч. 2 КУпАП, в обґрунтування якого вказав, що 28.05.2024 йому було вручено протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього за ч.2 ст.210-1 КУпАП. Суть адміністративного правопорушення зводиться до його неприбуття без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_2 30.04.2024 після отримання повістки про виклик. Також в протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться в цей же день, 28.05.2024, о 13.20 год в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на нього за ч.2 ст.210-1 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Розгляд справи відбувся у його відсутність, а постанову він отримав 30.05.2024 на його запит. Вважаючи постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, позивач просить її скасувати, а провадження у справі закрити. Аргументами на користь своєї позиції зазначає порушення його права на захист, так як про розгляд справи він дізнався 28.05.2024 о 13.20 год. під час складання протоколу, тоді як закон передбачає повідомлення про розгляд справи не пізніш ніж за три дні до дати розгляду справи, розгляд справи у його відсутність, складання щодо нього протоколу всупереч положенням ст.258 КУпАП, які складання протоколу за ст. 210-1 КУпАП не передбачають. З урахуванням цього позивач просить суд постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді 17000 грн. скасувати, а провадження у справі закрити.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач просив суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач заперечень на позов суду не надав, бажання прийняти участь у розгляді справи не заявив.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів.

Надавши оцінку предмету спору та дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ст.2, ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як вбачається з суті позову, позивач оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частина 1 статті 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» визначає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (ч. 3 ст.22 Закону).

Справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право їх керівники.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Згідно положень ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 2 ст.277 КУпАП не передбачені спеціальні строки розгляду справ про правопорушення передбачені ст.210-1 КУпАП.

Аналіз наведених вище правових норм дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше, ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Тобто особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Судом встановлено, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності вищевказаних вимог закону дотримано не було. Оскаржувана постанова була прийнята в день складання протоколу, що фактично позбавило позивача права надати обґрунтовані пояснення, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою тощо.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доказів, які б спростовували наведені позивачем факти порушення порядку прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності та доказів того, що позивач ОСОБА_1 отримав у встановленому законом порядку повістку і не з`явився до ТЦК в зазначений у ній час, відповідачем суду не надано.

Крім цього, суд звертає увагу на наступне.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтею 8 (частини 1,2) КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що військовозобов`язаний Збройних Сил України ОСОБА_1 в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» (стаття, частина, пункт в протоколі не зазначені) не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 30.04.2024 після отримання повістки про виклик без поважних на те причин, чим порушив покладені на нього нормами законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію зобов`язання і вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Суть правопорушення викладена не чітко, тоді як відповідальність за ч.2 ст.210 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період. Ознаки правопорушення у фабулі постанови не зазначені. Вказаною постановою на позивача за ч.2 ст.210-1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Згідно постанови, правопорушення мало місце 30.04.2024, коли позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою.

Станом на 30.04.2024 частина друга статті 210-1 діяла в наступній редакції: «Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( тобто від 3400 до 5100 грн) і на посадових осіб від трьохсот до п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян».

В подальшому, згідно Закону № 3696-ІХ від 09.05.2024, що набрав чинності з 19 травня 2024 року, стаття 210-1 КУпАП зазнала змін, і з 19 травня 2024 року частина друга стала визначати відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Частиною третьою цієї статті у зміненій редакції передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( тобто від 17000 грн. до 25500 грн.), і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Цим же законом зазнала змін і ст.258 КУпАП, згідно частини п`ятої якої протоколи за ст.210-1 КУпАП не складаються, на що суб`єкт владних повноважень при складанні постанови на позивача уваги не звернув і, накладаючи на позивача адміністративне стягнення за ч.2 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., діяв неправомірно, так як на момент вчинення правопорушення штраф за ч.2 ст.210-1 КУпАП складав від 3 400 грн. до 5 100 грн.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до ст.77 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі. Суд позбавлений права самостійно збирати докази у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки правомірності прийнятого відносно позивача рішення суб`єктом владних повноважень не доведено і тверджень позивача не спростовано, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 2, 8-10, 77, 90, 139, 246, 272, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 28.05.2024 № 09/4166 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.210-1 ч.2 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПО: НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.І.Клепка