Справа № 440/695/24
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/695/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області, оформлену листом від 08.01.2024 № 47.05-11, зарахувати до вислуги років для обчислення стажу служби в Службі судової охорони, періоди роботи ОСОБА_1 в державних органах, а саме: 1) з 01.11.1995 до 31.01.1997 в Управління МВС України в Полтавській області на посаді перекладача секретаріату (на той час стаж державної служби у державному органі становив 01 рік 03 місяці 00 днів); 2) з 12.11.2019 до 22.06.2020 в ТУ ССО у Полтавській області як державному органі, стаж роботи у якому складає 00 років 07 місяців 10 днів на посаді інспектора режимно-секретної служби;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Полтавській області перерахувати ОСОБА_1 вислугу років в Службі судової охорони відповідно до пункту 5 розділу І Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя № 2236/0/15-21 від 18.11.2021, та зарахувати до вислуги років для обчислення стажу служби в Службі судової охорони, час роботи в державних органах, а саме: 1) з 01.11.1995 до 31.01.1997 в Управління МВС України в Полтавській області на посаді перекладача секретаріату (на той час стаж державної служби у державному органі становив 01 рік 03 місяці 00 днів); 2) з 12.11.2019 до 22.06.2020 в ТУ ССО у Полтавській області як державному органі, стаж роботи у якому складає 00 років 07 місяців 10 днів на посаді інспектора режимно-секретної служби. Загалом 01 рік 10 місяців 10 днів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що незарахування відповідачем зазначених періодів до стажу служби у Службі судової охорони суперечить приписам Закону, а посилання відповідача на відсутність посади, яку займає позивач, у затвердженому переліку посад, як на підставу відмови у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі, є необґрунтованим та безпідставним.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/695/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.02.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на відсутність підстав для врахування позивачу часу роботи в державних органах до вислуги років для виплати надбавки за стаж служби.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Наказом Територіального управління служби судової охорони у Полтавській області від 11.11.2019 №28/1к ОСОБА_1 прийнято на службу на посаду інспектора режимно-секретної служби з 12.11.2019, установивши їй посадовий оклад у розмірі 2440,00 грн на місяць та надбавку за складність, напруженість у роботі у розмірі 50% посадового окладу.

Відповідно до наказу Територіального управління служби судової охорони у Полтавській області від 19.06.2020 №160к звільнено ОСОБА_1 , інспектора режимно-секретної служби, 19.06.2020 за угодою сторін, відповідно до пункту 1 статті 36 Кодексу Законів про працю України.

Наказом Територіального управління служби судової охорони у Полтавській області від 24.06.2020 №173к наказано вважати такою, що підполковник Служби судової охорони ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) з 22.06.2020 приступила до виконання обов`язків за посадою начальника режимно-секретної служби територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області.

Відповідно до наказу Територіального управління служби судової охорони у Полтавській області від 29.12.2021 №747к призначено підполковника Служби судової охорони ОСОБА_1 (02828) з 04.01.2022 на посаду головного спеціаліста режимно-секретного органу територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 встановлено підполковнику Служби судової охорони ОСОБА_1 посадовий оклад у розмірі 6060 грн на місяць відповідно до 31 тарифного розряду.

Згідно з витягом з наказу Територіального управління служби судової охорони у Полтавській області від 03.01.2024 №6/ос оголошено вислугу років на 01.01.2024 співробітникам Територіального управління служби судової охорони у Полтавській області для виплати надбавки за стаж служби та визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки, зокрема підполковнику Служби судової охорони ОСОБА_1 , головному спеціалісту режимно-секретного органу - 22 роки 03 місяці 16 днів.

04.01.2024 позивач звернулась до керівництва Територіального управління служби судової охорони у Полтавській області з рапортом щодо зарахування до стажу служби в Службі судової охорони роботу в державних органах загальною тривалістю 01 років 10 місяців 10 днів.

У відповідь начальник Територіального управління служби судової охорони у Полтавській області листом повідомив позивача про те, що наказом Голови Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 "Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах" затверджено перелік посад середнього і вищого складу, у якому посада головного спеціаліста режимно-секретного органу територіального управління відсутня.

З урахування вимог пункту 19 розділу ІІ наказу Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони" наказом Територіального управління служби судової охорони у Полтавській області від 03.01.2024 №6/ос "Про оголошення вислуги років співробітникам" ОСОБА_1 до вислуги років для виплати надбавки за стаж служби зараховано періоди служби в УМВС України в Полтавській області з 01.02.1997 по 06.11.2015 та в Територіальному управлінні служби судової охорони у Полтавській області з 22.06.2020 по 01.01.2024. У зв`язку з вищевикладеним відсутні законодавчі підстави для врахування часу роботи в УМВС України в Полтавській області з 01.11.1995 по 31.01.1997 та в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Полтавській області з 12.11.2019 по 19.06.2020 до вислуги років для виплати надбавки за стаж служби.

Вважаючи протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області , позивач звернулась до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої, шостої, сьомої статті 161 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України. Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи. Фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (далі - Положення).

Відповідно до пункту 5 Положення (у редакції, чинній на час прийняття позивача провідним бухгалтером у ТУ Служби судової охорони у Полтавській області) час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

До стажу служби у Службі зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 18.11.2021 №2236/0/15-21 були внесені зміни до Положення, згідно з якими пункт 5 розділу І викладено в такій редакції:

"Час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей".

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до пункту "и" частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Так, відповідно до абзацу дванадцятому пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Отже, особам, які мають право на призначення пенсії на підставі Закону №2262-ХІІ, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи у державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони, і, відповідно, до стажу служби у Службі судової охорони.

Суд звертає увагу, що на момент виникнення спірних правовідносин перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, ще не був затверджений.

З цього приводу суд враховує висновки Верховного Суду, сформовані у постановах від 18.11.2019 у справі № 813/5876/15, від 20.09.2019 у справі № 813/904/15, згідно з якими Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема встановлює для окремих категорій осіб гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Отже, реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку посад.

Враховуючи викладене, до вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом №2262-ХІІ, Постановою № 393 (пункти 17-19 розділу II Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України 26.08.2020 № 384).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 позивач з 01.11.1995 по 31.01.1997 працювала перекладачем секретаріату УМВС та з 12.11.2019 по 19.06.2020 працювала на посаді інспектора режимно-секретної служби Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області.

Отже, незарахування відповідачем зазначеного періоду до стажу служби у Службі судової охорони суперечить приписами закону.

Стосовно посилань відповідача на наказ Служби судової охорони "Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах" № 454 від 24.10.2022 суд зазначає наступне.

Як вищезазначено, пунктом "и" частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ передбачено зарахування відповідного попереднього часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони саме на посади середнього і вищого складу.

Статтею 164 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" установлюються спеціальні звання співробітників Служби судової охорони.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" спеціальними званнями середнього складу є молодший лейтенант Служби судової охорони; лейтенант Служби судової охорони; старший лейтенант Служби судової охорони; капітан Служби судової охорони; майор Служби судової охорони; підполковник Служби судової охорони; полковник Служби судової охорони.

Із матеріалів справи встановлено, що згідно з витягом з наказу Територіального управління служби судової охорони у Полтавській області від 24.06.2020 №173к наказано вважати такою, що підполковник Служби судової охорони ОСОБА_1 (02828) з 22.06.2020 приступила до виконання обов`язків за посадою начальника режимно-секретної служби територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області.

Наведене додатково підтверджує перебування позивача на посаді у Службі судової охорони, у разі переходу на яку підлягає зарахуванню попередній період роботи в державних органах.

Крім того, принцип юридичної визначеності, закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

Якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, у даному випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме: реалізацію права на зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони за правилами, встановленими пунктом "и" частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ, держава, у даному випадку в особі відповідача, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних сподівань не зарахувала до стажу службу в державних органах особі, на яку поширюється дія Закону №2262-ХІІ.

Отже, відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до служби в Службі судової охорони спірного періоду роботи позивача.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовано спірні правовідносини, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до стажу служби у Службі судової охорони часу роботи позивача в Управлінні МВС України в Полтавській області та в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Полтавській області та зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Полтавській області зарахувати до стажу служби позивача у Службі судової охорони час роботи в Управлінні МВС України в Полтавській області з 01.11.1995 по 31.01.1997 та в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Полтавській області з 12.11.2019 по 19.06.2020.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору стали протиправні дії відповідача, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 132, 139, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області (вул. Соборності, 17, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу служби у Службі судової охорони часу роботи ОСОБА_1 в Управлінні МВС України в Полтавській області та в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Полтавській області.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Полтавській області зарахувати до стажу служби ОСОБА_1 у Службі судової охорони час роботи в Управлінні МВС України в Полтавській області з 01.11.1995 по 31.01.1997 та в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Полтавській області з 12.11.2019 по 19.06.2020.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області (вул. Соборності, 17, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна