Справа № 500/2315/24
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2315/24

08 липня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Финтрейд" до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Финтрейд" (далі позивач, ТОВ "Торговий дім "Финтрейд") звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської митниці (далі відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.10.2023 №UА403030/2023/000089/2 та від 23.10.2023 №UА403030/2023/000093/2 щодо збільшення митної вартості товарів, імпортованих ТОВ "Торговий дім "Финтрейд".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ "Торговий дім "Финтрейд" для здійснення митною оформлення ввезеного на територію України товару подано до Тернопільської митниці митні декларації № 23UA68U5 від 16.10.2023 та № 23UA21U3 від 20.10.2023, в яких визначено митну вартість товару за ціною договору. Для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару позивачем додані всі документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України (далі МК України), а відтак у митного органу були відсутні підстави для відмови в митному оформленні товару за основним методом і переходу до резервного.

Позивач вказує, що вимоги митного органу про надання до митного оформлення письмової заявки, підписаної сторонами контракту №5 від 05.03.2021, на підставі якої здійснюється відвантаження товарів, відповідно до умов п.3.2. вказаного контракту не ґрунтуються на нормах митного законодавства України та не є документами, що підтверджують митну вартість імпортованого товару.

Посилання в заголовках заявок № НОМЕР_1 -авто від 10.10.2023 та №GI4400-GR від 17.10.2023 до договору №1008/139 про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.08.2022, укладеного із транспортним експедитором ТОВ "Самміт Логістік" на договір транспортно-експедиторського обслуговування 1008/139 від 08.01.2021 є механічною опискою у таких заявках, яка жодним чином не впливає на визначення митної вартості імпортованого позивачем у справі товарів.

Документами, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних (імпортованих) товарів (мішків для пакування, полотняного переплетення зі стрічкових поліпропіленових ниток в асортименті) є саме рахунки на оплату №495 від 12.10.2023 на суму 85721,50 грн., №496 від 12.10.2023 на суму 90648,04 грн., №497 від 16.10.2023 на суму 107370,34 грн., №498 від 16.10.2023 на суму 1874,10 грн. та довідки про вартість доставки імпортованого товару поза митною територією України №GI4400-1 від 13.10.2023 та №GI4400-2 від 16.10.2023 транспортного експедитора ТОВ "Самміт Логістік". Митний орган не зазначив, яким чином саме платіжні інструкції про оплату транспортно- експедиційних послуг, а не відповідні рахунки транспортного експедитора на оплату з детальним описом витрат та довідки транспортного експедитора про такі витрати, підтверджують митну вартість імпортованого товару.

Водночас транзитна декларація Т1, на яку має посилання довідка про транспортні витрати від 13.10.2023 за №GI4400-1 від 13.10.2023 є транзитною декларацією №23PL322010NS67KEU8 від 12.10.2023, яка містить відомості щодо типу та ваги вантажу, автомобілів, що здійснює перевезення тощо та немає жодних числових значень щодо складових митної вартості імпортованих товарів.

У наданому при митному оформленні прайс-листі ціни вказані на мовах FOB Mundra, оскільки вартість доставки товарів морем змінюється та не є постійною величиною, що є загальносвітовою практикою. В будь-якому випадку, митна вартість імпортованих товарів у вантажних митних деклараціях зазначена виходячи з контракту та додатків до нього і інвойсу на партію товару, тому вартість товару, вказана в прас-листі була відповідно скоригована відповідно до умов поставки CIF порт Гдиня.

За таких підстав, вважає рішення про коригування митної вартості товарів від 17.10.2023 №UА403030/2023/000089/2 та від 23.10.2023 №UА403030/2023/000093/2 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.04.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 06.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Тернопільською митницею подано до суду відзив на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що під час здійснення митного контролю за митними деклараціями №23UA68U5 від 16.10.2023 та №23UA21U3 від 20.10.2023 було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами опрацювання встановлено, що відповідно до п.3.2 контракту від 05.03.2021 № 5 відвантаження товару здійснюється за письмовою заявкою, підписаною обома сторонами в строк не пізніше 15-30 днів від дати заявки, проте декларантом до митного оформлення заявку не подано.

Згідно із умовами п.1.3 договору про транспортно-експедиторське обслуговування №1008/139 від 10.08.2023 під кожне перевезення клієнт надає експедитору заяву, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт розвантаження, місце доставки вантажу), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також інша необхідна інформація, що стосується організації транспортно-експедиторського обслуговування. Заявка подається у письмовій формі у тому числі із застосуванням електронної пошти, за 2 доби до початку завантаження і готовності вантажу до перевезення. До митного оформлення декларантом заявка на перевезення згідно вказаного договору № 1008/139 від 10.08.2022 не подана. Водночас, до митної декларації декларантом подано заявку № GI4400-GR від 13.10.2023 до договору транспортно-експедиційного обслуговування №1008/139 від 08.01.2021. Проте договір транспортно-експедиційного обслуговування №1008/139 від 08.01.2021 до митного оформлення декларантом не подавався.

Підпунктом 4.1.3 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 10.08.2022 №1008/139 визначено, що за надання послуг по перевезенню вантажу автомобільним транспортом оплата здійснюється клієнтом (ТОВ "Торговий дім "Финтрейд") протягом трьох банківських днів з моменту виставлення експедитором (ТОВ "Самміт Логістік") рахунку. До митного оформлення декларантом надано рахунки на оплату, однак банківські платіжні документи, що підтверджують сплату транспортно-експедиційних послуг згідно виставлених рахунків декларантом до митного оформлення надано не було.

В довідці про транспортні витрати від 13.10.2023 №GI4400-1 передбачено наявність транзитної декларації Т1, яка до митного оформлення декларантом не подана.

Наданий декларантом до митного оформлення прайс-лист не містить дати його створення та містить інформацію щодо цін на товари на умовах поставки FOB Mundra, що відрізняються від умов поставки заявлених у митній декларації.

Крім того, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою. В оскаржуваному рішенні зазначено причини, через які заявлена декларантом митна вартість не могла бути визнаною, описано послідовність застосування методів визначення митної, а також причини застосування резервного методу відповідно до ст.64 МК України.

З огляду на викладене, вважає позовні вимоги безпідставними, а оскаржувані рішення прийняті у відповідності до вимог чинного митного законодавства України та з урахуванням всіх обставин.

Ухвалою суду від 08.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотанні Тернопільської митниці про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 05.03.2021 між компанією "SHREE NILKANTH POLYTEX" (Індія), продавець, та ТОВ "Торговий дім "Финтрейд" (Україна), покупець, укладено зовнішньоекономічний договір № 5, на виконання якого позивачем на митну територію України ввезено товар.

16.10.2023 уповноваженою особою позивача було подано до митного оформлення митну декларацію №23UA68U5, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: "Мішки для пакування, полотняного переплетення зі стрічкових поліпропіленових ниток, молочно-білого кольору, з верху термообріз зигзаг, один раз прошитий подвійним рядком унизу, 50 мм вільний залишок нитки, прямокутної форми, без кришки, різних параметрів: Мішки поліпропіленові розміром 550x1050 мм - 13500 шт. вага 50 +/-2гр, Мішки поліпропіленові розміром 500x900 мм - 61125 шт. вага 40 +/-2гр, Мішки поліпропіленові розміром 500x750 мм - 77075 шт., вага 40+/-2 гр, Мішки поліпропіленові розміром 1000x1500 - 6000 шт. вага 179 +/-2 гр., Мішки поліпропіленові розміром 550x900 мм - 36000 шт. вага 45 +/-2гр., Мішки поліпропіленові розміром 550x980 мм - 69200 шт. вага 47+/2 гр. Мішки поліпропіленові розміром 400x500 мм - 69785 шт. вага 22+/-2 гр. Мішки поліпропіленові розміром 400x650 мм - 8785 шт., вага 43+/-2 гр. Виробник: SHREE NILKANTHPOLYTEX. Торгова марка: нема даних. Країна виробництва: Індія/IN".

Одночасно із митною декларацією надано ряд документів, зокрема для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення: сертифікат якості № QC/8 від 02.092023; пакувальний лист від 02.09.2023; рахунок-фактура (інвойс) № SNP/025/2023-24 від 02.09.2023; коносамент № 67907518 від 10.09.2023; автотранспортна накладна № 44 від 12.10.2023; сертифікат про походження товару № 27404 від 06.09.2023; некласифікований комерційний документ - комерційна пропозиція від 02.09.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 495 від 12.10.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 496 від 12.10.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № GI4400-1 від 13.10.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 02.09.2023; страховий поліс № C001551975 від 14.09.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 34 від 02.09.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 5 від 05.03.2021; договір про надання послуг митного брокера № МП-02/20-05-22 від 20.05.2022; договір (контракт) про перевезення № GI4400-авто від 10.10.2023; договір (контракт) про перевезення № 1 від 03.07.2023; договір (контракт) про перевезення № 1008/139 від 10.08.2022; договір (контракт) про перевезення № 17Е від 15.09.2023; договір (контракт) про перевезення № GI4400 від 05.10.2023; інші некласифіковані документи - специфікація № 1 від 11.10.2023; копія митної декларації країни відправлення № SB1512 від 02.09.2023.

20.10.2023 уповноваженою особою позивача було подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA21U3, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: "Мішки для пакування, полотняного переплетення зі стрічкових поліпропіленових ниток, молочно-білого кольору, з верху термообріз зигзаг, один раз прошитий подвійним рядком унизу, 50 мм вільний залишок нитки, прямокутної форми, без кришки, різних параметрів: Мішки поліпропіленові розміром 550х1050 мм 53000 шт., вага 60 +/-2гр., Мішки поліпропіленові розміром 550х1100 мм 78000 шт., вага 63 +/-2гр. Виробник: SHREE NILKANTH POLYTEX. Торгова марка: нема даних. Країна виробництва:Індія/ IN.".

Одночасно із митною декларацією надано ряд документів, зокрема для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення: сертифікат якості № QC/8 від 02.09.2023; пакувальний лист від 02.09.2023; рахунок-фактура (інвойс) № SNP/025/2023-24 від 02.09.2023; коносамент № 67907518 від 10.09.2023; автотранспортна накладна № 4400-1 від 16.10.2023; сертифікат про походження товару № 27404 від 06.09.2023; некласифікований комерційний документ - комерційна пропозиція від 02.09.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 495 від 12.10.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 497 від 16.10.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 498 від 16.10.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № GI4400-2 від 16.10.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 02.09.2023; страховий поліс № C001551975 від 14.09.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 34 від 02.09.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 5 від 05.03.2021; договір про надання послуг митного брокера № МП-02/20-05-22 від 20.05.2022; договір (контракт) про перевезення № 1 від 03.07.2023; договір (контракт) про перевезення № 1008/139 від 10.08.2022; договір (контракт) про перевезення № 28Е від 09.10.2023; договір (контракт) про перевезення № GI4400 від 05.10.2023; договір (контракт) про перевезення № GI4400-GR від 13.10.2023; інші некласифіковані документи - специфікація № 2 від 11.10.2023; копія митної декларації країни відправлення № SB1512 від 02.09.2023.

Під час автоматизованого контролю, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" було згенеровано форми митного контролю: "103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби"; "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів"; "106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів".

Також, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур: "За участі фізичної особи (гр. 54 МД) наявні протоколи про порушення митних правил (від 23.11.2022 №000056/UA403000/2022; від 14.04.2023 №000020/UA403000/2023). Розглянути питання щодо посилення митного контролю з метою недопущення повторних порушень.

По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України". Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до ч.3 та 4 ст.53 МК України.".

Уповноваженій особі декларанта було направлено електронним повідомленням вимогу про надання додаткових документів наступного змісту: "Початок консультації з митним органом. У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість та витрати на страхування (якщо здійснювалось). Прошу відповідно ч.2 ст.53 МК України надати документи: якщо, рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.".

На вимогу митниці уповноваженою особою декларанта та додаткових документів надано не було та листами від 17.10.2023 та 23.10.2023 повідомлено про те, що всі документи подані в повному обсязі.

За результатами розгляду поданої митної декларації № 23UA68U5 від 16.10.2023 та доданих до неї документів, Тернопільською митницею 17.10.2023 прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UА403030/2023/000089/2, яким визначено митну вартість імпортованого товару за резервним методом. Зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України не надано (за наявності) такі додаткові документи: рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

За результатами опрацювання документів встановлено, що оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 05.03.2021 №5. Відповідно до п.3.2 договору відвантаження товару здійснюється за письмовою заявкою, підписаною обома сторонами в строк не пізніше 15-30 днів від дати заявки. Заявка до митного оформлення не подано. Доставка товару здійснюється на підставі договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.08.2022 №1008/139. Відповідно до п. 1.3 договору під кожне перевезення клієнт надає експедитору заявку, яка подається у письмовій формі, однак до митного оформлення даний документ не поданий. Згідно з п. 1.3 договору №1008/139 від 10.08.2023 під кожне перевезення клієнт надає експедитору заяву, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт розвантаження, місце доставки вантажу), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також інша необхідна інформація, що стосується організації транспортно-експедиторського обслуговування. Заявка подається у письмовій формі у тому числі із застосуванням електронної пошти, за 2 доби до початку завантаження і готовності вантажу до перевезення. До митної декларації подано заявку №СІ4400-авто від 10.10.2023 до договору транспортно-експедиційного обслуговування 1008/139 від 08.01.2021, проте, вказаного договору до митного оформлення не подано. Згідно пункту 4.1.3 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 10.08.2022 №1008/139 за надання послуг по перевезенню вантажу автомобільним транспортом оплата здійснюється Клієнтом (ТОВ "Торговий дім "Финтрейд") протягом трьох банківських днів з моменту виставлення Експедитором (ТОВ "Самміт Логістік") рахунку. Банківських документів, що підтверджують сплату транспортно-експедиційних послуг до митного оформлення надано не було. В довідці про транспортні витрати від № GI4400-1 передбачено наявність транзитної декларації Т1. До митного оформлення транзитна декларація не подана. Додатково наданий прайс-лист не містить дати та оформлений на умови поставки FOB Mundra, що відрізняються від умов поставки заявлених у митній декларації.

У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою. Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень ч.4 ст.57 МК України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями ст.59-63 МК України. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МК України. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо вартості обрахованого згідно митного оформлення, яке здійснено в попередніх періодах за митною декларацією від 02.10.2023 №UA110140/2023/8286 (мішки для пакування, полотняного переплетення зі стрічкових поліпропіленових ниток; країна виробництва Індія; умови поставки CIF) на рівні 2,55 дол. США/кг.

За результатами розгляду поданої митної декларації № 23UA21U3 від 20.10.2023 та доданих до неї документів, Тернопільською митницею 23.10.2023 прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару №UA403030/2023/000093/2, яким визначено митну вартість імпортованого товару за резервним методом. Зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні документи (заявка, банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За результатами опрацювання документів встановлено, що оцінюваний товар постачається на підставі зовнішньоекономічного договору від 05.03.2021 №5. Відповідно до п.3.2 договору відвантаження товару здійснюється за письмовою заявкою, підписаною обома сторонами в строк не пізніше 15-30 днів від дати заявки. Заявка до митного оформлення не подано. Доставка товару здійснюється на підставі договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.08.2022 №1008/139. Відповідно до п. 1.3 договору під кожне перевезення клієнт надає експедитору заявку, яка подається у письмовій формі, однак до митного оформлення даний документ не поданий. Згідно з п. 1.3 договору №1008/139 від 10.08.2023 під кожне перевезення клієнт надає експедитору заяву, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт розвантаження, місце доставки вантажу), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також інша необхідна інформація, що стосується організації транспортно-експедиторського обслуговування. Заявка подається у письмовій формі у тому числі із застосуванням електронної пошти, за 2 доби до початку завантаження і готовності вантажу до перевезення. До оформлення подано заявку №GI4400-GR від 13.10.2023 до договору транспортно-експедиторського обслуговування 1008/139 від 08.01.2021. Відповідно до п. 4.1.3 договору оплата здійснюється клієнтом протягом трьох банківських днів з моменту виставлення експедитором рахунку. Рахунки про оплату транспортних послуг до митного оформлення не подані.

У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою. Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень ч.4 ст.57 МК України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями ст.59-63 МК України. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МК України. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо вартості обрахованого згідно митного оформлення, яке здійснено в попередніх періодах за митною декларацією від 03.08.2023 №UA807200/2023/9729 (мішки для пакування, полотняного переплетення зі стрічкових поліпропіленових ниток, молочно-білого кольору, з верху термообріз зигзаг, один раз прошитий подвійним рядком унизу; країна виробництва Індія; виробник SHREE NILKANTH POLYTEX; умови поставки DAP) на рівні 2,55 дол. США/кг.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ч.1 ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою .

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За приписами ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі "Оцінка товарів для митних цілей", згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 МК України митний орган має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті. Проте, наявність розбіжностей є суб`єктивною думкою працівників митного органу та може бути спростована в ході судового розгляду.

Положеннями ч.1 ст.57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Згідно з ч.2 коментованої статті Кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч.3 ст.57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

Згідно ч.5 ст.57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст.57 МК України).

У відповідності до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).

Згідно ч.3 ст.58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч.1 ст.54 МК України).

У відповідності до ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За змістом ч.5 ст.54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованого товару, що вказана декларантом у митних деклараціях №23UA68U5 від 16.10.2023 та №23UA21U3 від 20.10.2023, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною контракту.

Митна вартість ввезеного ТОВ "Торговий дім "Финтрейд" товару на підставі митної декларації № 23UA68U5 від 16.10.2023 підтверджують: рахунок-фактура (інвойс) № SNP/025/2023-24 від 02.09.2023; коносамент № 67907518 від 10.09.2023; автотранспортна накладна № 44 від 12.10.2023; комерційна пропозиція від 02.09.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 495 від 12.10.2023 та № 496 від 12.10.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № GI4400-1 від 13.10.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 02.09.2023; страховий поліс № C001551975 від 14.09.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 34 від 02.09.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 5 від 05.03.2021; договір (контракт) про перевезення № GI4400-авто від 10.10.2023; договір (контракт) про перевезення № 1 від 03.07.2023; договір (контракт) про перевезення № 1008/139 від 10.08.2022; договір (контракт) про перевезення № 17Е від 15.09.2023; договір (контракт) про перевезення № GI4400 від 05.10.2023; специфікація № 1 від 11.10.2023; копія митної декларації країни відправлення № SB1512 від 02.09.2023.

Митна вартість ввезеного ТОВ "Торговий дім "Финтрейд" товару на підставі митної декларації № 23UA21U3 від 20.10.2023 підтверджують: рахунок-фактура (інвойс) № SNP/025/2023-24 від 02.09.2023; коносамент № 67907518 від 10.09.2023; автотранспортна накладна № 4400-1 від 16.10.2023; комерційна пропозиція від 02.09.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 495 від 12.10.2023, № 497 від 16.10.2023 та № 498 від 16.10.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № GI4400-2 від 16.10.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 02.09.2023; страховий поліс № C001551975 від 14.09.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 34 від 02.09.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 5 від 05.03.2021; договір (контракт) про перевезення № 1 від 03.07.2023; договір (контракт) про перевезення № 1008/139 від 10.08.2022; договір (контракт) про перевезення № 28Е від 09.10.2023; договір (контракт) про перевезення № GI4400 від 05.10.2023; договір (контракт) про перевезення № GI4400-GR від 13.10.2023; специфікація № 2 від 11.10.2023; копія митної декларації країни відправлення № SB1512 від 02.09.2023.

Згідно з ч.4 ст.6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 №959-XII суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. При цьому суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності керуються принципом свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у праві таких суб`єктів добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки та здійснювати зовнішньоекономічну діяльність у будь-яких формах, які прямо не заборонені чинним законодавством України (ст.2 Закону). Частиною 1 ст.14 цього Закону суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності дозволено самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Наведене дає підстави для висновку про свободу сторін під час укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) стосовно визначення умов договору, ціни, форми розрахунків та інших умов його виконання.

Відповідно до умов контракту № 5 від 05.03.2021, продавець зобов`язується поставити товар згідно з додатками до контракту у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити товар на умовах, передбачених цим контрактом (п.1.1). Ціна на товар за цим контрактом встановлюється в доларах США на умовах постачання FOB Мундра, що вказується у додатках до контракту. У загальну вартість товару включено вартість упаковки та маркування (п.2.1). Покупець оплачує товар на умовах, вказаних у додатках до контракту (п.2.5). Продавець зобов`язується доставити товар згідно з цим контрактом на умовах СIF Одеса, Україна, що вказується в додатках до контракту, відповідно до Incoterms 2010 (п.3.1).

З умов зовнішньоекономічного договору вбачається можливість додаткового регулювання строків розрахунків за товар між позивачем та продавцем, такі остаточно визначаються у додатках до контракту.

З матеріалів справи видно, що відповідно до укладеного між сторонами контракту №5 від 05.03.2021 та додатку №34 від 02.09.2023 до вказаного контракту визначено асортимент та кількість товару, що поставляється, а також базис поставки товару (CIF порт Гдиня, Польща) та строки оплати поставленого товару.

Більше того, вказаним додатком №34 від 02.09.2023 сторони погодили ціну товару, за якою і визначено митну вартість товару у поданих позивачем митних деклараціях №23UA68U5 від 16.10.2023 та № 23UA21U3 від 20.10.2023.

В той же час, відповідач поставив під сумнів митну вартість товару у зв`язку з тим, що ТОВ "Торговий дім "Финтрейд" не надано до митного оформлення письмових заявок на відвантаження товару, підписаних сторонами контракту №5 від 05.03.2021 у відповідності до умов п.3.2. вказаного контракту.

Проте вказана обставина не впливає на вартісне значення заявленої декларантом митної вартості товарів. Водночас нормами ст. 53 МК України не передбачено необхідності надання митному органу письмової заявки, на підставі якої здійснюється відвантаження товарів на підтвердження митної вартості товарів.

Стосовно твердження відповідача про неподання до митного оформлення транзитної декларації Т1, наявність якої передбачено довідкою про транспортні витрати від 13.10.2023 за №GI4400-1, слід зазначити транзитна декларація №23PL322010NS67KEU8 від 12.10.2023, яка містить відомості щодо типу та ваги вантажу, автомобілів, що здійснює перевезення тощо, немає жодних числових значень щодо складових митної вартості імпортованих товарів. Тобто, зазначена транзитна декларація №23PL322010NS67KEU8 від 12.10.2023 також не є документом, який підтверджує митну вартість товарів чи його складову частину.

З приводу зазначеної Тернопільською митницею підстави для коригування митної вартості імпортованого товару через подання до митного оформлення заявок експедитору за №GI4400-авто від 10.10.2023 та №GI4400-GR від 17.10.2023 до договору транспортно-експедиційного обслуговування 1008/139 від 08.01.2021, в той час як митному органу при митному оформленні подано договір про транспортно-експедиторське обслуговування №1008/139 від 10.08.2022, слід зазначити наступне.

Посилання в заголовках заявок № НОМЕР_1 -авто від 10.10.2023 та №GI4400-GR від 17.10.2023 до договору №1008/139 про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.08.2022, укладеного із транспортним експедитором ТОВ "Самміт Логістік" на договір транспортно-експедиторського обслуговування 1008/139 від 08.01.2021 є механічною опискою у таких заявках, яка жодним чином не впливає на визначення митної вартості імпортованого позивачем у справі товарів. Між позивачем та транспортним експедитором ТОВ "Самміт Логістік" укладено договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 10.08.2022 року за №1008/139, який і надано митному органу при митному оформленні імпортованих товарів, проте в заголовках заявок №GI4400-авто від 10.10.2023 та №GI4400-GR від 17.10.2023 до договору №1008/139 помилково вказана дата договору 08.01.2021.

Суд відзначає, що такі заявки на перевезення №GI4400-авто від 10.10.2023 та №GI4400-GR від 17.10.2023 до договору про транспортно-експедиторське обслуговування також відсутні у переліку документів, перелічених в ст. 53 МК України серед документів, що підтверджують митну вартість імпортованих позивачем товарів. Окрім того, всі дані, зазначені в заявках на перевезення №GI4400-авто від 10.10.2023 та №GI4400-GR від 17.10.2023, за виключенням дати договору №1008/139, є вірними.

Не обґрунтованими суд вважає і доводи відповідача про сумніви щодо заявленої митної вартості товару у зв`язку з тим, що додатково наданий прайс-лист не містить дати та оформлений на умови поставки FOB Mundra, що відрізняються від умов поставки заявлених у митній декларації. За позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 23.10.2020 у справі № 810/690/17, прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до ч.2 ст.53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лис це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс- лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

Водночас документами, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних (імпортованих) товарів (мішків для пакування, полотняного переплетення зі стрічкових поліпропіленових ниток в асортименті) є саме рахунки на оплату №495 від 12.10.2023 на суму 85721,50 грн., №496 від 12.10.2023 на суму 90648,04 грн., №497 від 16.10.2023 на суму 107370,34 грн., №498 від 16.10.2023 на суму 1874,10 грн. та довідки про вартість доставки імпортованого товару поза митною територією України №GI4400-1 від 13.10.2023 та №GI4400-2 від 16.10.2023 транспортного експедитора ТОВ "Самміт Логістік".

Безпідставним є твердження відповідача про не подання до митного оформлення рахунків про оплату транспортних послуг, що спростовується, зокрема, переліком отриманих митним органом документів, зазначених ним же у картках відмови у митному оформленні товарів №UA403030/2023/000550 та №UA403030/2023/000562.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14, у якій Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду досліджував питання доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення згідно умов МК України. Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи).

З огляду на це суд зазначає, що надані декларантом позивача докази витрат на транспортно-експедиційні послуги імпортованого товару є допустимими і достатніми доказами на підтвердження відповідних витрат на перевезення товарів, які включені до митної вартості товару.

Серед іншого, банківські документи свідчать про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчать про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар. Тобто прямого зв`язку між відомостями банківських документів, датою проведення розрахунків за товар та митною вартістю товару немає, а відтак ненадання декларантом банківських документів, не може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару.

Такий висновок зроблений Верховним Судом 03.04.2018 у справі №809/322/17, 17.07.2019 у справі № 809/827/17, 23.07.2019 у справі №1140/3242/18, який в силу ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при застосуванні норм права у спірних правовідносинах.

Верховний Суд у постанові від 22.12.2020 в справі №1.380.2019.001438 дійшов висновку про те, що строк оплати за товар не може впливати на визначення митної вартості товару і це покликання не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснюватися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для коригування митної вартості товару, а тим більше витребування контролюючим органом додаткових документів. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 у справі № 420/1709/19.

З огляду на це, митний орган може витребувати тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості у конкретному випадку, а не всі можливі. Ненадання витребуваних документів може бути підставою для коригування тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що не спростовують сумнів митного органу щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Отже, декларант позивача надав митному органу належні та допустимі докази на підтвердження ціни товару, і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Також суд вважає за необхідне відзначити, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня вартості іншого товару за інформацію, отриманою за результатами здійснення митного контролю, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Так, Верховний Суд у постановах від 14.08.2018 у справі № 820/9195/15, від 28.08.2018 у справі № 810/3879/17, від 21.12.2018 у справі №815/1670/17 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (ч.5 ст.54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм ч.3 ст.53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Згідно з п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст.64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

При прийнятті спірного рішення відповідач використав інформацію АСМО "Інспектор" та навів номер і дату митної декларації, митну вартість з якої взято за основу. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби. Відповідач не вказав, які складові вплинули на формування саме такої вартості, не навів пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що свідчить про порушення ним вимог ст.55 МК України.

Отже, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать про те, що митним органом аргументовано не доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі, належним чином не обґрунтовано невірне визначення митної вартості товару, а доводи про наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах спростовуються поданими позивачем документами, що дає підстави для висновку про невідповідність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів від 17.10.2023 №UА403030/2023/000089/2 та від 23.10.2023 №UА403030/2023/000093/2 критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже такі є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у п.36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 2422,40 грн. відповідно до платіжної інструкції №4205 від 08.04.2024.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.10.2023 №UА403030/2023/000089/2.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 23.10.2023 №UА403030/2023/000093/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Финтрейд" судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 липня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Финтрейд" (місцезнаходження: вул.Робоча, 82А, м.Херсон, Херсонська обл., Херсонський р-н, 73011, );

відповідач: - Тернопільська митниця (місцезнаходження: вул.Текстильна, 38, м.Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46004, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.