Справа № 420/19711/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

встановила:

До суду через систему Електронний суд з позовом звернулося Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 17 449,11 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 453,7 грн., Банк - ГУ ДКСУ в Одеській області, Одержувач Дачненська с.Дачне/50070000, , Казначейство України(ел. адм. подат.) UA0015654, Код класифікації 50070000, Бюджетне кодування в призначенні платежу: *,101;код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2023 рік.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись з адміністративним позовом та доданими до нього матеріалами, суддя вказує про таке.

Згідно ст.46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача. ( пункт 9 частини першої статті 4 КАС України).9) ;

Як вбачається зі змісту позову та заявлених позовних вимог в якості відповідача вказано фізичну особу ОСОБА_1 .

При цьому, предметом стягнення у даній справі є адміністративно-господарські санкції внаслідок не виконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю згідно вимог Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні внаслідок не виконання.

Частиною першої статті 20 цього Закону визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю.

Тобто, платником адміністративно-господарських санкцій, серед інших, є фізичні особи, які використовують найману працю, до яких віднесено фізичних-осіб підприємців.

Разом з тим, Верховний Суд у своїй постанові від 17.12.2018 р. у справі № 810/1726/16 зазначив, що "фізична особа-підприємець" і "фізична особа" мають різний правовий статус.

Отже, позивач повинен визначитись з належним відповідачем у даній справі та надати уточнену позовну заяву або заяву щодо належного відповідача та вимог до нього.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI за подання до суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. ( ч. 3 ст. 4 Закону №3674-VI )

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що в 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2024 року становить 3 028,00 грн.

Враховуючи, що позивачем пред`явлено одну вимогу майнового характеру та подано позов в електронній формі сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання даного позову складає 2 422,40 грн. ( 3 028,00 * 0,8).

Однак, до позовної заяви позивачем не додано доказу сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Згідно з ч. 4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За положеннями частини 2 статі 161 КАС України у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Разом з тим, зазначивши про додатки у позовній заяві, позивачем фактично їх не надано до суду.

Крім того, не надано докази надіслання стороні копії позовної заяви із додатками, що є порушенням ч.2 ст.161 КАС України.

Отже, наведене вище свідчить про недотримання вимог КАС України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 120, 123,160-162, 187, 169, 241-243, 248 КАС України,

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали, шляхом надання

- уточненої позовної заяви або заяви щодо належного відповідача та заявлених до нього вимог.

- платіжного документа про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

- додатків до позовної заяви, які вказані у позовній заяві.

- докази надіслання інший стороні копії позовної заяви із додатками

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.А. Дубровна