Справа № 160/12414/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
14 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати в загальний трудовий стаж, який є підставою для нарахування пенсії за віком, період роботи ОСОБА_1 з 13.08.1981 року по 07.05.1982 року та з 12.06.1984 року по 07.11.2005 року у колгоспі ім. Калініна села Старомлинівка Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.
Позивач звернувся до державного архіву Волноваської районної державної адміністрації із проханням видати відомості з приводу мого працевлаштування з 13.08.1981 року по 07.12.1982 року таз 12.06.1984 року по 07.11.2005 року у колгоспі ім. Калініна села Старомлинівка Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та в подальшому видана довідка від 25.03.2024 року №07-06/26. в якій було зазначено що позивач дійсно працював в тому колгоспі в зазначені роки.
На думку позивача, останній зробив все можливе, щоби знайти докази, які б підтвердили факт моєї праці з 13.08.1981 року по 07.05.1982 року та з 12.06.1984 року по 07.11.2005 року в колгоспі ім. Калініна, тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою від 20 травня 2024 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
На виконання вимог ухвали від 20 травня 2024 року на адресу суду 30.05.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві відповідач позов не визнав та зазначив, що за доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано: період роботи з 13.08.1981 по 07.05.1982 та з 12.06.1984 по 07.11.2005 в колгоспі ім.Калініна села Старомлинівка Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 17.04.1990, оскільки необхідно надати довідки про встановлений та вироблений мінімум трудової участі у громадському господарстві та реорганізації підприємства. Зазначений період роботи частково взято до розрахунку за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов"язкового державного соціального страхування.
Отже, у Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області були відсутні підстави для призначення пенсії за віком у звязку з відсутністю необхідного
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та підстави для задоволення позовних вимог відсутні
01.07.2024 року позивач надав відповідь на відзив, де підтримав позовні вимоги в повному обсязі.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з частинами 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_3 .
02.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VІ (далі - Закон № 1058).
Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бекофісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 09.04.2024 № 81 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

В обґрунтування рішення про відмову відповідач зазначив таке:

- згідно з наданих документів страховий стаж складає 21 рік 10 місяців 19 днів;

- за доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано:

- період роботи з 13.08.1981 по 07.05.1982 та з 12.06.1984 по 07.11.2005 в колгоспі ім.Калініна села Старомлинівка Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області згідно із трудової книжки НОМЕР_2 від 17.04.1990, оскільки необхідно надати довідки про встановлений та вироблений мінімум трудової участі у громадському господарстві та реорганізації підприємства. Зазначений період роботи частково взято до розрахунку за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу зробити висновок, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Відповідно до копії трудової книжки колхозника НОМЕР_2 від 17.04.1990 року позивач працював з 13.08.1981 року по 07.05.1982 року та з 12.06.1984 року по 07.11.2005 року в колгоспі ім. Калініна.

Матеріалалми справи підтверджено, що позивач звернувся до державного архіву Волноваської районної державної адміністрації із проханням видати мені відомості з приводу мого працевлаштування з 13.08.1981 року по 07.12.1982 року таз 12.06.1984 року по 07.11.2005 року у колгоспі ім. Калініна села Старомлинівка Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та останньому була видана довідка від 25.03.2024 року №07-06/26, в якій було зазначено, що позивач працював в тому колгоспі в зазначені роки.

Також позивачу була видана довідка від 20.03.2024 року №07-06/25, в якій було зазначено, що вищезазначений колгосп згідно із розпорядженням Президента України від 09.12.1992 року № 289 «Про перереєстрацію спілки селян «Нива» перереєстровано в спілку селян «Нива», створену на базі колгоспу ім. Калініна.

Відповідно до розпорядження голови Великоновосілківської районної державної адміністрації від 21.03.2000 №159р «Про реєстрацію сільськогосподарського Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива» зареєстровано сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива», розташоване за адресою: вул. Чкалова, 92 с. Старомлинівка, Великоновосілківський район, Донецька область.

Відповідно до пунктів 1, 2, 6 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 02.04.1975 №310 «Про трудові книжки колгоспників» (в редакції від 15.08.1990), трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспу. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту прийняття їх у члени колгоспу. Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року обчислюється за фактичною тривалістю роботи тільки тоді, коли член колгоспу не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві без поважних причин.

Суд зазначає, що робота позивача в колгоспі згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 17.04.1990 року підтверджується її записами, яка є основним документом про трудову діяльність членів колгоспників, до якої вносяться відомості, зокрема про трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, такі записи, про роботу як членів колгоспу - у тому разі, коли чинним законодавством передбачене зарахування цієї роботи в загальний трудовий стаж працівників. Передбачені цим пунктом записи вносяться до трудової книжки до занесення відомостей про роботу на даному підприємстві (п.2.17).

Таким чином, до стажу роботи зараховується робота, у тому числі, на підставі членства в колгоспах. Записи про роботу як членів колгоспу заноситься до трудової книжки до занесення відомостей про роботу у колгоспі.

З огляду на викладене, суд зазначає, що періоди роботи позивача з 13.08.1981 року по 07.05.1982 року та з 12.06.1984 року по 07.11.2005 року має бути зарахований до його страхового стажу.

Суд не погоджується з оскаржуваним рішенням органів пенсійного фонду в частині не зарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи з 13.08.1981 року по 07.05.1982 року та з 12.06.1984 року по 07.11.2005 року.

Також відповідач посилається на відсутність інформації про реорганізацію колгоспу, однак за наявності у нього трудової книжки колгоспника, у суду відсутні сумніви щодо роботи позивача в колгоспі ім. Леніна та колгоспу ім. Україна.

Аналіз норм чинного законодавства, дозволяє зробити висновок, що необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За наведених обставин, суд вважає, що відповідач, не зарахувавши періодів роботи в загальний трудовий стаж, який є підставою для нарахування пенсії за віком, період роботи ОСОБА_1 з 13.08.1981 року по 07.05.1982 року та з 12.06.1984 року по 07.11.2005 року у колгоспі ім. Калініна села Старомлинівка Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області відповідності до записів зазначених у трудовій книжці серії НОМЕР_2 , допустив протиправні дії, що призвели до порушення права позивача гарантованого ст. 46 Конституції України.

За наведених вище обставин рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області №81 від 09.04.2024 року про відмову в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на те, що суд зробив висновок щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області, яким позивачці відмовлено в призначенні пенсії, тому позовна вимога щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати в загальний трудовий стаж, який є підставою для нарахування пенсії за віком, період роботи ОСОБА_1 з 13.08.1981 року по 07.05.1982 року та з 12.06.1984 року по 07.11.2005 року у колгоспі ім. Калініна села Старомлинівка Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. також підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 08.05.2024.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1211,20 грн потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючисьстаттями 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області №81 від 09.04.2024 року про відмову в призначені пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати в загальний трудовий стаж, який є підставою для нарахування пенсії за віком, період роботи ОСОБА_1 з 13.08.1981 року по 07.05.1982 року та з 12.06.1984 року по 07.11.2005 року у колгоспі ім. Калініна села Старомлинівка Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 08.07.2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук