Справа № 500/2658/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2658/24

02 липня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 квітня 2024 позивачка ОСОБА_1 подала рапорт начальнику ГУНП в Тернопільській області полковнику поліції Сергію Зюбаненку, в якому просила зарахувати до стажу її служби в поліції, наявну на момент призначення на службу у Національну поліцію України вислугу років з 07 червня 2010 року до 04 серпня 2017 року, який становить 09 років 05 місяців 15 днів, в пільговому обчислені становить 11 років 10 місяців 04 дні проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, яка дає їй право на надбавку за вислугу років та надання додаткової відпустки.

Листом від 12 квітня 2024 року №1123/2/02/24 відповідач ГУНП в Тернопільській області повідомило позивачку ОСОБА_1 про відсутність законних підстав для зарахування її в стаж служби в поліції періоду служби в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Позивач вважає, що дії ГУ НП в Тернопільській області щодо відмови у зарахуванні їй до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 07 червня 2010 року по 04 серпня 2017 року у Державній кримінально-виконавчій службі України не відповідає вищевказаним нормам законодавства, а тому є протиправними.

Ухвалою суду від 02.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 15.05.2024 року. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

З метою належного захисту інтересів держави в особі ГУНП в Тернопільській області начальнику УКЗ ГУНП в Тернопільській області 03.05.2024 було направлено запит № 953/27/1/4-2024 про надання інформації щодо вислуги років у календарному та пільговому обчисленні ОСОБА_1 з 07 червня 2010 по 04 серпня 2017 року у Державній кримінально - виконавчій службі України.

06.05.2024 року УКЗ ГУНП в Тернопільській області надано відповідь, що на підставі послужного списку особової справи капітана поліції ОСОБА_2 старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 4 ( м. Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області вислуга років в Західному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань станом на 04.08.2017 року ( день звільнення) становить:

- календарна: 07 років 01 місяць 27 днів;

- пільгова: 09 років 06 місяців і 16 днів.

Враховуючи наведене, позивачем невірно зазначено вислугу років в Західному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції станом на 04 серпня 2017 року.

Адже, якщо порахувати - позивач ОСОБА_1 , проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби з 2010 по 2017 роки, тобто - 7 (сім) років. Чому в наказі і трудовій книжці внесено невірні дані - невідомо.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, є Закон України «Про Національну поліцію».

Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами статті 78 Закону № 580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Даний перелік є вичерпним.

Цей перелік не містить службу в Державній кримінально-виконавчій службі, відтак відсутні правові підстави для зарахування вказаного періоду до стажу служби в поліції.

Зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключають можливість субсидіарного застосування інших, крім спеціального Закону № 580, законів до регулювання правовідносин проходження служби поліцейськими, у тому числі у порядок обчислення стажу служби в поліції, зокрема на період дії воєнного стану та три місяці після його закінчення.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби поліцейським проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи поліцейського та оголошується відповідним наказом керівника органу поліції в разі призначення на посаду, крім випадків призначення на іншу посаду в одному органі Національної поліції та за умови наявності обчисленої вислуги за попередньою посадою.

Правила обчислення стажу служби в поліції вичерпно регламентовані приписами наведеної норми закону, якими не передбачено включення до стажу служби в поліції періоду служби в органі, підпорядкованому Міністерству юстиції України, а саме Державній кримінально-виконавчій службі України.

На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно витягу з наказу Управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Тернопільській області від 07 червня 2010 року №34 о/с позивачку ОСОБА_1 , новоприйняту, призначено інспектором Козівського районного підрозділу Бережанського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Тернопільській області, з посадовим окладом 650 грн, 07 червня 2010 року.

Відповідно до витягу з наказу Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 03 серпня 2017 року №59 о/с з 04 серпня 2017 року позивачку ОСОБА_1 , капітана внутрішньої служби (Д-004370), інспектора Збаразького районного сектору з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, звільнено зі служби в за пп.7 п.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Вислуга років на день звільнення становить у календарному обчисленні 09 років 05 місяців 15 днів, у пільговому обчисленні 11 років 10 місяців 04 дні.

Вищевказані періоди служби позивачки ОСОБА_1 також підтверджуються записами у її послужному списку (особистий №0057282).

Відповідно до записів під №№1-2 у трудовій книжці від 01 січня 2017 року НОМЕР_1 позивачка ОСОБА_1 з 07 червня 2010 року по 04 серпня 2017 року проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України безперервно 09 років 05 місяців 15 днів.

Згідно витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 07 серпня 2017 року №190 о/с позивачка ОСОБА_1 з 07 серпня 2017 року прийнята на службу до поліції інспектором (за рахунок посади начальника сектору) сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, установивши їй відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.09.2015 року посадовий оклад у розмірі 2400 грн., присвоївши відповідно до пункту 7 статті 81 Закону України «Про Національну поліцію» спеціальне звання «рядовий поліції», закріпивши спеціальний жетон з індивідуальним номером (№0104974).

Згідно витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 23 лютого 2021 року №51 о/с позивачку ОСОБА_1 з 23 лютого 2021 року призначено на посаду старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, увільнивши від посади старшого інспектора сектору дізнання органу досудового розслідування Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

При переході на службу до Національної поліції України відповідач ГУНП в Тернопільській області не зарахував позивачці ОСОБА_1 вислугу років з 07 червня 2010 року до 04 серпня 2017 року.

02 квітня 2024 позивачка ОСОБА_1 подала рапорт начальнику ГУНП в Тернопільській області полковнику поліції Сергію Зюбаненку, в якому просила зарахувати до стажу її служби в поліції, наявну на момент призначення на службу у Національну поліцію України вислугу років з 07 червня 2010 року до 04 серпня 2017 року, який становить 09 років 05 місяців 15 днів, в пільговому обчислені становить 11 років 10 місяців 04 дні проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, яка дає їй право на надбавку за вислугу років та надання додаткової відпустки.

Листом від 12 квітня 2024 року №1123/2/02/24 відповідач ГУНП в Тернопільській області повідомило позивачку ОСОБА_1 про відсутність законних підстав для зарахування її в стаж служби в поліції періоду служби в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Не погодившись із діями відповідача позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 02 липня 2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч.ч.І, 2 ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами ст.78 Закону № 580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною 2 ст.78 Закону № 580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Спірні правовідносини між сторонами склались щодо не зарахування стажу роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення позивачеві надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.

Згідно з п.3 ч.2 ст.78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11 липня 2003 №1129-IV до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Водночас ч.5 ст.23 Закону України від 23 червня 2005 №2713-IV «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (далі - ЗУ №2713-IV) передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз вищенаведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 №3460-IV.

Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Крім того, ч.І ст.6 ЗУ №2713-IV закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Отже, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Водночас п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Положеннями підпунктів 3-6 частини 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України від 23.12.2015 № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», який набрав чинності 29.12.2015 року, пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Отже, служба в Державній пенітенціарній службі України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та відповідно до п.3 ч.2 ст.78 Закону № 580-VIII повинна зараховуватись до стажу служби в поліції.

Проаналізувавши вказані вище норми законодавства, на позивачку ОСОБА_1 , як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби, під час проходження ними служби у спірний період розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому поліції, у т. ч. дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону №580-VIII, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 №114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

При вирішення даного спору слід врахувати правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - ВС), викладену у постанові від 20.10.2022 у справі №160/11127/20 щодо подібних правовідносин. Аналізуючи вказані вище норми законодавства, а саме ч.2 ст.78 Закону №580-VIII, п.5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України, ч.5 ст.23 ЗУ №2713-IV ВС зазначив, що на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби, під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України. Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, Ті специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Отже, відмова відповідача ГУНП в Тернопільській області у зарахуванні позивачці ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 07 червня 2010 року по 04 серпня 2017 року у Державній кримінально-виконавчій службі України не відповідає вищевказаним нормам законодавства. Порушення заявленого права позивача допущено відповідачем шляхом бездіяльності (пасивної поведінки) щодо зарахування позивачу до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 07 червня 2010 року по 04 серпня 2017 року у Державній кримінально-виконавчій службі України, тому така бездіяльність є протиправною.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи, суд вважає, що слід зобов`язати відповідача ГУНП в Тернопільській області зарахувати позивачці ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 07 червня 2010 року по 04 серпня 2017 року у Державній кримінально-виконавчій службі України, а позовні вимоги - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1211.20 грн. згідно квитанції від 25.04.2024 року.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 07 червня 2010 року по 04 серпня 2017 року у Державній кримінально-виконавчій службі України.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 07 червня 2010 року по 04 серпня 2017 року у Державній кримінально-виконавчій службі України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) 20 копійок, відповідно до квитанції від 25 квітня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 липня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Валова, 11,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 40108720).

Головуючий суддя Подлісна І.М.