Справа № 569/10068/24
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Харечка С.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне порушення серії ГАБІ №876253 від 24 травня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 182 КУпАП, за якою на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85,00 грн, а справу про адміністративне порушення щодо нього закрити.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24 травня 2024 р. інспектором взводу №2 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Іванчуком Олександром Леонідовичем винесено стосовно позивача постанову серії ГАБІ №876253 від 24 травня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 182 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення в розмірі 85 грн. 00 коп. У постанові відповідач стверджує, що позивачем порушено вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, а саме у нічний час із двадцять другої до восьмої години на захищених об`єктах забороняються викрики, шум. З вказаною постановою позивач не погоджується, фактичні обставини справи Інспектором встановлено неправильно. Постанова була винесена всупереч відсутності факту вимірювання технічними засобами рівня шуму, тобто постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства. Фактично позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв, рівень шуму, установлений санітарними нормами для відповідного часу він не перевищував, до того ж Інспектором не досліджувався рівень шуму.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Одійчук З.Р. вказує, що 23 травня 2024 року о 23год. 00хв. за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 порушив правила законодавчих та інших нормативно - правових актів щодо захисту населення від шкідливого шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, а саме у нічний час з двадцять другої до восьмої години на захищених об`єктах заборонено викрики, шум, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з чим до позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 гривень. Вказує, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, яким він обґрунтував свій позов. Сама незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 182 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Розгляд справи був проведений у відповідності до статті 279 КУпАП, позивачу під час розгляду справи було роз`яснено його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП та можливість користуватися ними. З боку інспектора патрульної поліції не здійснювалося будь-яких перешкод щодо реалізації позивачем своїх прав як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Екіпажем патрульної поліції було отримано виклик зі служби «102» про те, що в АДРЕСА_1 , сусіди з кв. 61 шумлять, чим заважають відпочивати. Заявниця з кв. №57 чекає працівників поліції для написання заяви Зазначені аргументи підтверджуються копією витягу з Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України». З рапорту працівників управління патрульної поліції в Рівненській області, які прибули на виклик вказано наступне: «Прибувши за вказаною адресою та поспілкувавшись із заявницею ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою АДРЕСА_2 , остання повідомила , що в квартирі АДРЕСА_3 ( над квартирою заявниці) мешканці близько 23 год 05 хв шумлять, кричать, сміяться , заважають відпочивати. Так поводяться періодично, на зауваження не реагують. Піднявшись до квартири АДРЕСА_3 факт порушення тиші підтвердився. Було складено постанову ч.1 ст. 182 ГАБі№876257, та протокол ч.1 ст182 ВАВ№602507 на громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ». З огляду на викладене, поліцейський виявив порушення, на яке належним чином відреагував, результатом чого стало винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку. Вважають, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону. Одночасно, поліцейськими було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №602507 від 24.05.2024 р., оскільки позивач був не згідний з винесеною постановою. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвалою суду від 30 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві представник позивача повідомляє суд про те, що в подальшому долучить до матеріалів справи оптичний носій з відеодоказами, який мав направити до суду поштовим відправленням. Однак, станом на час прийняття рішення до матеріали справи зазначених доказів не містять.

Таким чином, суд дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ГАБІ №876253 від 24 травня 2024 року, за адресою АДРЕСА_1 23.05.2024 р. о 23 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 порушив правила законодавчих та інших нормативно - правових актів щодо захисту населення від шкідливого шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, а саме у нічний час з двадцять другої до восьмої години на захищених об`єктах заборонено викрики, шум, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з чим до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 КУпАП порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від п`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і накладення штрафу на посадових осіб та громадян суб`єктів господарської діяльності від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами; забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих майданчиках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти):

1) жилих будинків і прибудинкових територіях;

2) лікувальних, санаторно-курортних закладів, будинків-інтернатів, закладів освіти, культури;

3) готелів і гуртожитків;

4) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу;

5) інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди;

6) парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків.

Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

Відповідно до додатку 1 до «Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщенні житлових та громадських будинків на території житлової забудови», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я №463 від 22.02.2019 року, у житлових приміщеннях житла І і II категорій, допускається рівень шуму: в день до 40 децибел, в ніч до 30 децибел, в залах кафе, їдалень, барів, ресторанів, цілодобово до 55 децибел.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 77 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відео-запису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, нормами процесуального законодавства тягар доказування наявності факту вчинення адміністративного порушення позивачем покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові та відзиві аргументів.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови в ній не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок поліцейського про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.182 КУпАП.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог, посилався на відсутність самого факту вчинення ним дій, які передбачені диспозицією ч.1 ст.182 КУпАП, зазначаючи, що постанова була винесена всупереч відсутності факту вимірювання технічними засобами рівня шуму.

Відповідачем не спростовано аргументи викладені позивачем в позовній заяві та не надано доказів, які доводять вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1ст. 182 КУпАП.

Пояснення надані у відзиві представником відповідача носять формальний характер та не спростовують аргументи, викладені позивачем в позовній заяві, доказів, які доводять вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 182 КУпАП не надано, працівниками поліції не здійснювався замір рівня шуму, не долучено до матеріалів справи відеодоказів.

Нормами Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та додатком 1 до «Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщенні житлових та громадських будинків на території житлової забудови», затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я №463 від 22.02.2019 року, встановлений максимально допустимий звуковий поріг у 30 децибел. Отже, в даному випадку необхідно здійснювати заміри рівня шуму та наведення його фіксованого значення.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові №338/1/17 від 26.04.2018 зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач заперечує вчинення правопорушення, а відповідач як суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах, не надав належних та допустимих доказів правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності для встановлення істини у справі, суд вважає, що відсутність доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, які б підтверджували правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, свідчить про протиправність оскаржуваної постанови та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 12, 241-246, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне порушення серії ГАБІ №876253 від 24 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 182 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн., провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: адреса: м.Рівне, вул.Ст. Бандери, буд.14А.

Суддя Харечко С.П.