Справа № 380/4081/24
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 рокусправа № 380/4081/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як Оксана Орестівна, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; далі - Позивачка) звернулася в суд з позовом до Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (адреса: вул. Галицька, 21, м. Львів,79008; ; далі - Відповідач) в якому просить суд:

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, щодо відмови ОСОБА_1 у наданні довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не, займає посади державної служби, форма якої затверджена постановою правління Пенсійного, фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017р. за №1-3.

Зобов`язати Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради видати ОСОБА_1 Довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка: має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби., і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, (у якій вказати числові, відомості про: надбавку за інтенсивність праці: надбавку за виконання особливо важливої роботи: надбавку за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю: виплати за додаткове навантаження, премія місячна, інші виплати (матеріальна допомога, премії. нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю) з підписами посадових осіб і печаткою Управління соціального/захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради); Довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) у якій вказати числові відомості про (посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавка за вислугу років за стаж державної служби) з підписами посадових осіб і печаткою Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та Довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) у якій вказати числові відомості про: надбавку за інтенсивність праці, надбавка за виконання особливо важливої роботи, надбавку за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю, виплати за додаткове навантаження, премія місячна, інші виплати (матеріальна допомога, премії тощо, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) з підписами посадових осіб, і печаткою : Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради). - форми яких затверджені постановою правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 р. за №1-3 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08лютого 2017р. за № 180/30048.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Карп`як О.О.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка подала заяву до відповідача стосовно видачі їй довідки про заробітну плату оформленої у відповідності до Постанови від 17.01.2017 року №1-3, що подається для призначення пенсії державним службовцям, за період з 01.05.2016 року по 31.07.2021 року. Однак, відповідач відмовив у видачі довідки, посилаючись на те, що такі довідки видаються державним службовцям відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII, а дія цього закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернулася до суду з цим позовом.

Відповідач надав до суду відзив на позов, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Свої заперечення Управління соцзахисту мотивувало тим, що у спірних правовідносинах Управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Зазначив, що починаючи з травня 2016 року спеціалісти управління є посадовими особами місцевого самоврядування вже не прирівнюються до державних службовців при виході на пенсію. З огляду на наведені обставини Управління соцзахисту дійшло висновку про недоцільність видачі довідки про складові заробітної плати за відповідною посадою для призначення пенсії державного службовця.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою суду від 26 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Згідно записів трудової книжки № НОМЕР_2 (дата заповнення 10.10.1977), ОСОБА_1 , судом встановлено, що зокрема в період з 15.07.1999 року позивачка зарахована на посаду спеціаліста II категорії з призначення допомог з присвоєння 14 рангу сьомої категорії державного службовця; 20.07.1999 року прийнята Присяга державного службовця; 01.08.2001 року присвоєно черговий 13 ранг сьомої категорії державного службовця; 14.08.2001 року прийнята Присяга посадової особи відповідно до ст. 11 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування»; 01.10.2001 року відділ соціального захисту населення реорганізовано у відділ праці та Асоціального захисту населення; 01.01.2003 року посада віднесена, до шостої категорії. Присвоєно дванадцятий ранг посадової особи органу місцевого самоврядування; 01.01.2005року присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування; 01.01.2006 року переведена на посаду спеціаліста І категорії під відділу соціального захисту населення як така, що перебуває в кадровому резерві; 04.01.2007року в зв`язку з реорганізацію органів виконавчої влади переведена за її згодою на посаду спеціаліста І категорії сектору з призначення всіх видів допомог Залізничного відділу соціального захисту; 10.06.2009року - переведена за її згодою на рівнозначну посаду спеціаліста І категорії сектору соціальних програм Залізничного відділу соціального захисту; 14.12.2011 року переведена за її згодою на посаду головного спеціаліста сектора призначення всіх видів допомог Залізничного відділу соціального захисту, як така, що перебуває у кадровому резерві; 02.08.2021 року звільнена із займаної посади за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України.

Позивачка звернулась до відповідача із заявою, в якій просила видати довідки про складові заробітної плати для перерахунку пенсії.

Відповідач листом за № 2603-вих -122757 від 05.10.2023 року, позивачку повідомлено:

«Відповідно до п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (надалі Постанова №865) форма довідки про заробітну плату, що подавалась для призначення пенсії державним службовцям, затверджувалась правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" Постанова № 865 втратила чинність. Отже, починаючи з 14.09.2016 подання довідки для призначення пенсії не вимагається.

Додатково зазначаємо, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Відповідно до пункту 10 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VII (надалі - Закон України "Про державну службу"), державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом (01.05.2016) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р.: №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" особам, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Окрім того, відповідно до пунктів 2,10,12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу", постановою правління Пенсійного Фонду України від 17.01.2017 №1-3 затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VII- "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" (надалі-довідки про заробітну плату для призначення пенсії).

Із системного аналізу зазначених норм випливає право на видачу довідки про заробітну плату для призначення пенсії особі, яка на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" (01.05.2016) має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України.

Слід зазначити, що станом на 01.05.2016, Ваш стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723~ХІі та актами Кабінету Міністрів України, складав 16 років 09 місяців 16 днів. Окрім того, на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" (01.05.2016) Ви не займали посади державної служби, а були посадовою особою органу місцевого самоврядування, що не дає підстав для видачі довідки про заробітну плату для призначення чи перерахунку пенсії.».

Вважаючи протиправною відмову відповідача у видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії державного службовця, позивач звернулась до суду з позовною заявою.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який набрав чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до вимог п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 (далі - Порядок №622), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з-1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктом 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб Порядку №622, передбачено, що форма довідки про заробітну плату, яка подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року №1-3, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048 (далі - Постанова №1-3), зокрема: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); - форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); - форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Суд зазначає, що з аналізу положень вказано законодавства можливо дійти висновку, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до форми довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) така видається для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу". У вказаній довідці надбавки, премії та інші виплати визначаються певний період, а для державних службовців, які працюють на момент звернення за призначенням пенсії на посадах державної служби (в тому числі для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців): надбавки, місячні премії, виплати за додаткове навантаження зазначаються в місяці їх нарахування в сумах, що нараховані. За період, коли державний службовець перебував у відпустці, відрядженні чи на лікарняному, ці виплати зазначаються в довідці, виходячи із середнього розміру заробітної плати за такі періоди в місяці, за який проводиться відповідна оплата. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; матеріальна допомога, премії (крім місячної) зазначаються в повній сумі в місяці виплати (починаючи з травня 2016 року) з поясненням щодо виду виплати та періоду, за який нараховані.

Згідно з позицією відповідача, робота з 01.05.2016 року на посаді службовця органу місцевого самоврядування не є категоріями посад державної служби.

Разом з тим, суд оцінює критично та відхиляє такі висновки відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону №889-VIII від 10.12.2015 до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001.

Відтак, періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входять до стажу державної служби.

Механізм обчислення стажу державної служби визначає Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229).

Згідно з пунктом 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Пунктом 8 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Порядок №283), до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Таким чином, у випадку спірних правовідносин підлягали застосуванню норми Порядку №283, а саме пункту 2 вказаного порядку, за змістом яких до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та на посадах керівних працівників і спеціалістів виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.06.2018 по справі №735/939/17, від 11.04.2023 у справі №1.380.2019.003855 (адміністративне провадження №К/9901/2885/20).

Статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" в чинній редакції (впродовж періодів роботи позивача у органі місцевого самоврядування), до:

шостої категорії посад органів місцевого самоврядування віднесені, зокрема керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост;

сьомої категорії посад органів місцевого самоврядування віднесені, зокрема, посади посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Віднесення інших посад органів місцевого самоврядування, не зазначених у цій статті, до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням керівників відповідних органів місцевого самоврядування.

Факт проходження позивачем служби в органах місцевого самоврядування (соціального захисту населення) на посадах, зазначених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" відповідачем не заперечується.

В силу положень частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За змістом норм частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У такому випадку суд також може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, виходячи з обсягу встановлених у справі обставин та враховуючи наведені вище норми права у сукупності, з метою забезпечення повного та ефективного захисту порушених прав позивача, слід зобов`язати відповідача оформити та видати ОСОБА_1 довідку/довідки про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям (за статтею 37 Закону України "Про державну службу"), за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" у відповідності до Порядку №622 від 14.09.2016 року.

Згідно з ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності його дій у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача є належним та достатнім в даному випадку.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Враховуючи встановлене, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Суд присуджує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (адреса: вул. Галицька, 21, м. Львів,79008; код ЄДРПОУ - 26256754) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року №1-3.

Зобов`язати Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради оформити та видати ОСОБА_1 довідку/довідки про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям (за статтею 37 Закону України "Про державну службу"), за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" у відповідності до Порядку №622 від 14.09.2016 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (адреса: вул. Галицька, 21, м. Львів,79008; код ЄДРПОУ - 26256754) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) 1211, 20 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна