Справа № 600/6908/23-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/6908/23-а

Головуючий у 1-й інстанції: Анісімов О.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

04 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2023 року позивач, - ОСОБА_1 , звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу №294 начальника ДСР НПУ полковника поліції ОСОБА_2 від 10.08.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Чернівецькій області».

Також, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ "По особовому складу" від 16.08.2023 за №479 о/с Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України; поновити ОСОБА_1 на службі в Управлінні стратегічних розслідувань в Чернівецькій області ДСР НП України; стягнути з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.08.2023 по дату поновлення на посаді; в частині виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць та поновлення на посаді ОСОБА_1 судове рішення допустити до негайного виконання.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.01.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 10.08.2023 №294 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Чернівецькій області».

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 16.08.2023 року № 479 о/с «По особовому складу».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) управління стратегічних розслідувань в Чернівецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з 17.08.2023 року.

Стягнуто з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.08.2023 по 30.01.2023 у розмірі 112903,69 грн

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) управління стратегічних розслідувань в Чернівецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, а також виплати йому заробітної плати за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, допущено до негайного виконання.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Також, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом, що встановлено дисциплінарною комісією і вбачається з відеодоказів. Крім того, ОСОБА_1 вчинив дії, що дискредитують звання поліцейського та підривають довіру та авторитет Національної поліції України і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. В свою чергу, відповідач також зауважив, що ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за вчинення адміністративного правопорушення, а за вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 06.06.2023 ОСОБА_1 займав посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) УСР в Чернівецькій області ДСР Національної поліції України.

04.08.2023 на ім`я начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Андрія Рубеля надійшла інформаційна довідка від 04.08.2023 № 2527/55/123/01-2023 начальника УСР в Чернівецькій обл. Олексія Пилипенка про складення 04.08.2023 адміністративних протоколів відповідно до частини 1 статті 130, частини 1 статті 126 та статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) цього управління, за фактами порушення правил дорожнього руху та керування в стані алкогольного сп`яніння о 01:00 автомобілем MITSUBISHI PAGERO, номерний знак НОМЕР_2 , що мали місце на вул. Смотрицькій, 10 у місті Чернівцях.

З метою встановлення обставин зазначеної події, а також з`ясування інших причин та умов відповідно до вимог статей 14 і 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-V1II, статті 26 Закону України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану», пункту І розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 04.08.2023 № 180-п «Про призначення та проведення службового розслідування» призначено службове розслідування.

10.08.2023 начальником Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Андрієм Рубелем затверджено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни підполковником поліції ОСОБА_1 , в якому зазначено, що у ході службового розслідування установлено, що як зазначено в інформаційній довідці УСР в Чернівецькій області від 04.08.2023 № 2527/55/123/01-2023, що 04.08.2023 о 01:04 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: м. Чернівці, вулиця Смотрицька, 10, водій автомобіля чорного кольору не впорався з керуванням та допустив зіткнення із огорожею. Установлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MITSUBISHI PAGERO, номерний знак НОМЕР_2 , не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду на вул. Смотрицька, 10 у місті Чернівцях. Під час спілкування поліцейських Управління патрульної поліції в Чернівецькій області (далі - УПП в Чернівецькій області) з ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водій в установленому порядку погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду 2.61 проміле. Водія було затримано згідно статей 261, 262 КУпАП та застосовані спецзасіб кайданки, згідно ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію». Працівники поліції стосовно ОСОБА_1 винесли постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за частиною першою статті 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Службовим розслідування установлено, що в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог підпунктів 1,2 частини першої статті 18 та статті 64 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», статей 1, 11, 12 Закону України від 15.03.2018 № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», статті 14 Закону України від 30.06.1993 № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», пункту 2.9 «а» розділу II Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 2 статті 1 наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», Присяги поліцейського та посадових інструкцій, що виразилось у особистій недисциплінованості, невиконанні, незнанні норм діючого законодавства України, в умисному невиконанні основних обов`язків і повноважень поліцейських, керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, що призвело до його адміністративного затримання, застосування спеціальних засобів - кайданки та складання адміністративних протоколів, негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції, та неінформуванні про допущені порушення безпосереднього керівника.

Відтак, Висновком службового розслідування від 10.08.2023, поміж іншого, запропоновано:

- службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) УСР в Чернівецькій області підполковником поліції ОСОБА_1 , припинити;

- відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, уважати такими, що підтвердились;

- за неналежне виконання своїх службових обов`язків, що виразилося в порушенні вимог підпунктів 1, 2 частини першої статті 18 та статті 64 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», статей 1, 11, 12 Закону України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», статті 14 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», пункту 2.9 «а» розділу II Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, наказу Національної поліції України» від 19 липня 2022 року № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», щодо неналежного виконання посадових обов`язків, неухильного дотримання і виконання статутів та наказів, сприяння начальникам у зміцненні службової дисципліни, підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) УСР в Чернівецькій області ДСР Національної поліції України, притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ОСОБА_3 від 10.08.2023 №294 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Чернівецькій області» за неналежне виконання своїх службових обов`язків, що виразилося в порушенні вимог підпунктів 1, 2 частини першої статті 18 та статті 64 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», статей 1, 11, 12 Закону України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», статті 14 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», пункту 2.9 «а» розділу II Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, наказу Національної поліції України» від 19 липня 2022 року № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», щодо неналежного виконання посадових обов`язків, неухильного дотримання і виконання статутів та наказів, сприяння начальникам у зміцненні службової дисципліни, підполковника поліції ОСОБА_1 , (0077235), старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) УСР в Чернівецькій області ДСР Національної поліції України, звільнити зі служби в поліції (пункт 1 наказу від 10.08.2023 №294).

Наказом начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України ОСОБА_3 від 16.08.2023 № 479 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», із 16.08.2023.

Також, дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що в ході проведення службового розслідування 09.08.2023 підполковник поліції ОСОБА_1 самостійно прибув до адміністративної будівлі УСР в Чернівецькій області, розташованої за адресою: м. Чернівці, вул. Небесної Сотні, 2-Г, та в присутності адвоката Мар`яна Івана Степановича (ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СЕ № 1066457, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ № 000060), добровільно надав самостійно оформлені письмові пояснення, в яких зазначив наступне щодо події, яка мала місце 04.08.2023:

«…Так, 04.08.2023 увечері після роботи я прийшов до себе додому та до 00 год 00 хв не користувався належним мені на праві власності транспортним засобом «Mitsubishi Pajero» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки напередодні отримав травму спини, у зв`язку з чим відмінив всі свої плани та залишився відпочивати у себе вдома за адресою вул. Смотрицького, буд.6, м. Чернівці.

Близько 00 год 00 хв до мене прийшов знайомий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який попросив у мене мій транспортний засіб «Mitsubishi Pajero» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , щоб доїхати додому. Так, я передав ОСОБА_5 ключі від свого транспортного засобу, після чого він поїхав.

Через хвилин 10 до мене зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що він вчинив ДТП на моєму транспортному засобі неподалік мого місця проживання. У зв`язку з чим я змушений був вийти на вулицю, де побачив що ОСОБА_5 в`їхав шляхом збиття паркану на територію подвір`я будинку за адресою АДРЕСА_1 . Після цього ОСОБА_5 передав мені ключі від мого автомобіля та пішов пішки до себе додому.

Згодом на місце ДТП прибули працівники УПП, які підійшли до мене та запитали чий це автомобіль на що я повідомив, що автомобіль належить мені. В подальшому працівники УПП запитали чи наявні у мене документи, які посвідчують особу, на що я відповів, що паспорт громадянина України знаходиться у мене вдома тому пішов додому щоб взяти свій паспорт і показати його працівникам УПП.

В подальшому мене було затримано працівниками УПП та мене працівники поліції повідомили про необхідність пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння або ж щодо мене буде винесено протокол про адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП. Я неодноразово наголошував працівникам УПП про те, що не здійснював керування своїм транспортним засобом та не сидів за кермом транспортного засобу і лише у зв`язку з крайньою необхідністю вийшов на вулицю у зв`язку з тим, що мій знайомий ОСОБА_5 повідомив мене, що вчинив ДТІ1 на моєму транспортному засобі неподалік мого місця проживання.

Таким чином, я не керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 . ДТП не вчиняв та не порушував жодних наказів НПУ, ДСР та норм чинного законодавства України, в тому числі щодо дотримання транспортної дисципліни, а мій вихід на вулицю до місця ДТП був крайньою необхідністю у зв`язку з тим, що транспортний засіб, яким керував мій знайомий ОСОБА_5 , належить мені на праві власності…».

Також, як визначено у Висновку службового розслідування від 10.08.2023 (сторінка 4 Висновку), під час спілкування 09.08.2023 членом дисциплінарної комісії ОСОБА_6 з ОСОБА_1 у присутності адвоката Мар`яна І.С. в службовому кабінеті № 310 адміністративної будівлі УСР в Чернівецькій області, розташованої за адресою: м. Чернівці, вул. Небесної Сотні, 2-Е, з метою встановлення всіх обставин зазначеної події, а також з`ясування інших причин та умов, ОСОБА_1 було запропоновано відповісти на додаткові питання, які стосуються службового розслідування. ОСОБА_1 від надання письмових та усних відповідей на вказані питання в присутності адвоката відмовився про, що письмово зазначив на окремому бланку пояснення від 09.08.2023. Водночас ОСОБА_1 , через адвоката звернувся до дисциплінарної комісії з письмовим клопотанням про допит свідка ОСОБА_4 09.08.2023 до службового кабінету № 504 адміністративної будівлі УСР в Чернівецькій області, розташованої за адресою: м. Чернівці, вул. Небесної Сотні, 2-Е, добровільно прибув громадянин ОСОБА_4 та забажав надати самостійно надруковане пояснення.

Окрім цього, судом досліджено наявні у матеріалах службового розслідування пояснення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 03.08.1998 року), які оформлено у письмовій формі 09.08.2023, в яких ОСОБА_4 зазначив наступне щодо події, яка мала місце 04.08.2023:

«…Близько 00 год 00 хв я прийшов додому свого знайомого ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та попросив у нього його транспортний засіб «Mitsubishi Pajero» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , щоб доїхати додому. Так, ОСОБА_7 передав мені ключі від свого транспортного засобу, після чого я поїхав. Я в цей день спиртне не вживав і був тверезий.

Через хвилин 10 я зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що вчинив ДІП на його транспортному засобі неподалік його місця проживання. Я повідомив що наляканий, сталося ДТП і є крайня необхідність до мене прийти і мені допомогти. У зв`язку з чим ОСОБА_7 змушений був вийти на вулицю, де я передав йому ключі від його транспортного засобу та пішки пішов до себе додому.

Відповідати на інші питання відмовляюся на підставі ст. 63 Конституції України».

Також, згідно матеріалів службового розслідування судом встановлено, що 06.08.2023 року членом дисциплінарної комісії Оперуповноважений УСР в м. Києві Департаменту стратегічних розсліду Національної поліції України Віталієм Качуровським оформлено Доповідну записку на ім`я Голови дисциплінарної комісії т.в.о. заступника начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України полковника поліції Володимира Ценова, в якій, серед іншого, повідомлено:

«…06.08.2023 об 11:00 під час перебування на АДРЕСА_1 , мною у присутності майора поліції ОСОБА_8 , працівника УСР в Чернівецькій області, здійснено телефонний дзвінок заявниці на номер НОМЕР_5 , яка 04.08.2023 о 01:04 викликала поліцію.

В ході спілкування із заявницею на гучномовці, остання називати свої анкетні дані, зустрічатися з працівниками поліції і надавати письмові пояснення категорично відмовилась та зазначила, що вона мешканка цієї вулиці і їй не хочеться називати свої данні так як вважає, що сусіди, у тому числі і ОСОБА_1 , який проживає в будинку АДРЕСА_2 з нею посваряться, але погодилась поспілкуватися по телефону.

Так, заявниця по мобільному гучномовцю (присутній зі мною при розмові майор поліції ОСОБА_8 ) вказала, що вона проживає на АДРЕСА_1 і являється сусідкою мешканців буд. АДРЕСА_1 (номер свого будинку називати відмовилась). 04.08.2023 близько о 01.00 вона почула гучний удар та шум двигуна автомобіля. Одразу вийшовши у двір вона побачила автомобіль чорного кольору, який зніс дерев`яний паркан в сусідньому буд. АДРЕСА_1 , автомобіль на половину заїхав на подвір`я, а іншою половину завіс на фундаменті паркану, при цьому двигун працював, а із під коліс ішов дим.

Заявниця вказує, що з автомобіля ніхто не виходив і до нього також ніхто не підходив, вона злякалась і подумала, що може водію стало погано, а тому викликала працівників поліції по спецлінії « 102», вона також до цього автомобіля не підходила бо переживала за особисту безпеку. Як зазначає заявниця, що з часу ДТП і до приїзду працівників поліції із салону автомобіля так ніхто і не вийшов, двигун постійно працював, а задні колеса крутилися.

В подальшому, зі слів заявниці, від мешканців АДРЕСА_1 їй стало відомо, що за кермом цього автомобіля перебував сусід ОСОБА_1 . Остання охарактеризувала його як порядного та спокійного чоловіка, сварок в його домоволодінні ніколи не чула, раніше в стані алкогольного сп`яніння не бачила.

Заявниця попросить не розповідати ОСОБА_1 про те, що вона стала свідком і викликала поліцію так як вважає, що своїми діями може нашкодити його репутації…».

Також, згідно доводів представника позивача, а також відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.11.2023 у справі №725/6194/23 закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. У свою чергу, постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.11.2023 у справі №725/6195/23 закрито адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП України у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Також, судом першої інстанції досліджено зміст двох DVD-R дисків (записи з нагрудних камер поліцейських Управління патрульної поліції в Чернівецькій області), які є частиною матеріалів службового розслідування.

На дисках знаходиться відеофайл, що складається з трьох частин (video ID:3790f97907eb3f433e1471263e6b6039) (формат МР4), яким працівниками Управління патрульної поліції в Чернівецькій області документувались події 04.08.2023 року щодо зіткнення автомобіля з огорожею.

На відеофайлі (частина 1) (на 00:23 хв. відеозапису) задокументовано те, що о 01:13:02 год. 04.08.2023 патрульними поліцейськими за адресою: вул. Смотрицького, буд.10, м. Чернівці виявлено автомобіль «Mitsubishi Pajero» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , який передньою частиною здійснив наїзд на огорожу будинку, двигун автомобіля працював, а колеса крутилися. Підійшовши до автомобіля та відкривши водійські двері патрульними поліцейськими виявлено чоловіка, яким виявився ОСОБА_1 , що був не при тямі.

Подальші події, які відображено на відеозаписі, полягають у тому, що після того як ОСОБА_1 прийшов до тями йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager», на що останній погодився, результат 2,61 проміле. Поліцейські запитали чи згідний позивач з результатами огляду, на що той відповів, що не згідний. Позивачу було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі «Соціотерапії», але останній відмовився. Під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 за фактами порушень Правил дорожнього руху, останній почав відходити від місця ДТП, на вимоги поліцейських не реагував, у зв`язку з цим патрульними поліцейськими прийнято рішення про затримання позивача на підставі статей 261, 262 КУпАП та керуючись статтею 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосовано спеціальний засіб «кайданки».

Не погоджуючись з діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з відповідними позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що у цій справі, для прийняття справедливого та об`єктивного рішення, суд має перевірити: по-перше чи є підставою для звільнення з органів поліції факт перебування поліцейського у стані алкогольного сп`яніння поза робочим місцем у разі вчинення ним ДТП; по-друге чи дійсно 04.08.2023 року мала місце подія щодо здійснення ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Pagero», номерний знак НОМЕР_2 , наїзду на перешкоду на вул. Смотрицька, 10, м. Чернівці; і по-третє чи перебував ОСОБА_1 04.08.2023 року під час описаної події в стані алкогольного сп`яніння.

При допущенні поліцейським проступків у стані алкогольного сп`яніння, які впливають на авторитет Національної поліції, навіть поза робочим часом, також допускають застосування уповноваженим керівником поліції звільнення поліцейського з органів поліції.

З боку ДСР НПУ порушень процедури проведення службового розслідування, які стали б підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів, допущено не було.

Службове розслідування проведене відповідно до вимог Дисциплінарного статуту та Порядку № 893. Позивачеві були гарантовані його права, в тому числі на захист.

Отже, з врахуванням зазначеного, суду належить перевірити, чи дійсно 04.08.2023 мала місце подія щодо здійснення ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Pagero», номерний знак НОМЕР_2 , наїзду на перешкоду на вул. Смотрицька, 10, м. Чернівці; і чи перебував ОСОБА_1 04.08.2023 під час описаної події в стані алкогольного сп`яніння.

10.08.2023 начальником Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Андрієм Рубелем затверджено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни підполковником поліції ОСОБА_1 , в якому зазначено, що у ході службового розслідування установлено, що як зазначено в інформаційній довідці УСР в Чернівецькій області від 04.08.2023 № 2527/55/123/01-2023, що 04.08.2023 о 01:04 надійшло повідомлення зі служби « 102» про те, що за адресою: м. Чернівці, вулиця Смотрицька, 10, водій автомобіля чорного кольору не впорався з керуванням та допустив зіткнення із огорожею. Установлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MITSUBISHI PAGERO, номерний знак НОМЕР_2 , не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду на вул. Смотрицька, 10 у місті Чернівцях. Під час спілкування поліцейських Управління патрульної поліції в Чернівецькій області (далі - УПП в Чернівецькій області) з ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водій в установленому порядку погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду 2.61 проміле. Водія було затримано згідно статей 261, 262 КУпАП та застосовані спецзасіб кайданки, згідно ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію». Працівники поліції стосовно ОСОБА_1 винесли постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за частиною першою статті 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Разом з цим, у матеріалах службового розслідування наявні пояснення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 03.08.1998 року), які оформлено у письмовій формі 09.08.2023 року, в яких ОСОБА_4 чітко зазначив про те, що 04.08.2023 року він взяв автомобіль у ОСОБА_1 , на якому скоїв ДТП, після чого зателефонував ОСОБА_1 з метою передачі йому ключів від автомобіля і у подальшому залишив автомобіль на місці ДТП.

Зазначені пояснення по опису подій узгоджуються із доводами позивача, наведеними у заявах по суті справи, а також із письмовими пояснення, які подані ОСОБА_1 09.08.2023 року в ході службового розслідування.

У свою чергу, суд першої інстанції звертає увагу на суперечливості доводів, якими дисциплінарною комісією встановлено причетність ОСОБА_1 до події, що мала місце 04.08.2023 року, адже у ході службового розслідування не підтвердженого того, що саме ОСОБА_1 вчинив ДТП шляхом наїзду на огорожу.

Так, в інформаційній довідці УСР в Чернівецькій області від 04.08.2023 року №2527/55/123/01-2023, яка слугувала підставою для призначення службового розслідування вказано про те, що 04.08.2023 о 01:04 надійшло повідомлення зі служби « 102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , водій автомобіля чорного кольору не впорався з керуванням та допустив зіткнення із огорожею.

У подальшому, згідно матеріалів службового розслідування судом встановлено, що 06.08.2023 року членом дисциплінарної комісії Оперуповноважений УСР в м. Києві Департаменту стратегічних розсліду Національної поліції України Віталієм Качуровським оформлено Доповідну записку на ім`я Голови дисциплінарної комісії т.в.о. заступника начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_9 , в якій, серед іншого, повідомлено:

«…06.08.2023 об 11:00 під час перебування на АДРЕСА_1 , мною у присутності майора поліції ОСОБА_8 , працівника УСР в Чернівецькій області, здійснено телефонний дзвінок заявниці на номер НОМЕР_5 , яка 04.08.2023 о 01:04 викликала поліцію.

В ході спілкування із заявницею на гучномовці, остання називати свої анкетні дані, зустрічатися з працівниками поліції і надавати письмові пояснення категорично відмовилась та зазначила, що вона мешканка цієї вулиці і їй не хочеться називати свої данні так як вважає, що сусіди, у тому числі і ОСОБА_1 , який проживає в будинку АДРЕСА_2 з нею посваряться, але погодилась поспілкуватися по телефону.

Так, заявниця по мобільному гучномовцю (присутній зі мною при розмові майор поліції ОСОБА_8 ) вказала, що вона проживає на АДРЕСА_1 і являється сусідкою мешканців буд. АДРЕСА_1 (номер свого будинку називати відмовилась). 04.08.2023 близько о 01.00 вона почула гучний удар та шум двигуна автомобіля. Одразу вийшовши у двір вона побачила автомобіль чорного кольору, який зніс дерев`яний паркан в сусідньому буд. АДРЕСА_1 , автомобіль на половину заїхав на подвір`я, а іншою половину завіс на фундаменті паркану, при цьому двигун працював, а із під коліс ішов дим.

Заявниця вказує, що з автомобіля ніхто не виходив і до нього також ніхто не підходив, вона злякалась і подумала, що може водію стало погано, а тому викликала працівників поліції по спецлінії « 102», вона також до цього автомобіля не підходила бо переживала за особисту безпеку. Як зазначає заявниця, що з часу ДТП і до приїзду працівників поліції із салону автомобіля так ніхто і не вийшов, двигун постійно працював, а задні колеса крутилися.

В подальшому, зі слів заявниці, від мешканців АДРЕСА_1 їй стало відомо, що за кермом цього автомобіля перебував сусід ОСОБА_1 . Остання охарактеризувала його як порядного та спокійного чоловіка, сварок в його домоволодінні ніколи не чула, раніше в стані алкогольного сп`яніння не бачила.

Заявниця просить не розповідати ОСОБА_1 про те, що вона стала свідком і викликала поліцію так як вважає, що своїми діями може нашкодити його репутації…».

На думку суду першої інстанції, висновок службового розслідування в частині того, що саме ОСОБА_1 вчинив ДТП шляхом наїзду на огорожу, ґрунтується лише на доводах заявниці, яка безпосередньо підтвердила те, що не бачила хто саме перебував за кермом, натомість лише від мешканців АДРЕСА_1 їй стало відомо, що за кермом цього автомобіля перебував сусід ОСОБА_1 .

Водночас, дисциплінарною комісією залишено поза належною увагою пояснення ОСОБА_4 , який чітко зазначив про те, що 04.08.2023 року він взяв автомобіль у ОСОБА_1 , на якому скоїв ДТП, після чого зателефонував ОСОБА_1 з метою передачі йому ключів від автомобіля і у подальшому залишив автомобіль на місці ДТП.

Також дисциплінарною комісією не враховано надані одним із безпосередніх керівників ОСОБА_1 пояснення в частині позитивної характеристики ОСОБА_1 за час служби. Так, ОСОБА_8 (заступник начальника 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) Управління стратегічних розслідувань в Чернівецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, у письмових поясненнях від 06.08.2023 року наголосив, що ОСОБА_1 за час роботи захарактеризував себе з позивної сторони, як працівник з великим досвідом та навичками у оперативній роботі, будь-яких правопорушень не вчиняв, конфліктних ситуацій не було.

Відтак, суд першої інстанції вважає, що у дисциплінарної комісії не було підстав не враховувати надані ОСОБА_4 та ОСОБА_1 пояснення щодо події, яка мала місце 04.08.2023 року, чи ставити під сумнів їх достовірність.

Разом з тим, дійсно о 01:13:02 год. 04.08.2023 за кермом автомобіля «Mitsubishi Pajero» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , патрульними поліцейськими виявлено саме ОСОБА_1 .

Натомість, ОСОБА_1 повідомлено про те, що 03.08.2023 увечері після роботи він прийшов до себе додому та не користувався належним йому на праві власності транспортним засобом «Mitsubishi Pajero» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки напередодні отримав травму спини, у зв`язку з чим відмінив всі свої плани та залишився відпочивати у себе вдома за адресою вул. Смотрицького. буд.6, м. Чернівці. Вночі 04.08.2023 до ОСОБА_1 прийшов знайомий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який попросив у ОСОБА_1 транспортний засіб «Mitsubishi Pajero» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , щоб доїхати додому. Так, ОСОБА_1 передав ОСОБА_4 ключі від свого транспортного засобу, після чого ОСОБА_10 поїхав. Через хвилин 10 до ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що він вчинив ДТП на транспортному засобі ОСОБА_1 неподалік місця проживання останнього. У зв`язку з крайньою необхідністю, ОСОБА_1 змушений був вийти на вулицю, де побачив що ОСОБА_5 в`їхав шляхом збиття паркану на територію подвір`я будинку за адресою АДРЕСА_1 . Після цього ОСОБА_5 пішов пішки до себе додому. Для того щоб вимкнути власний транспортний засіб, на якому ОСОБА_4 вчинив ДТП, ОСОБА_1 змушений був сісти в автомобіль однак у зв`язку з погіршенням самопочуття через травну спини ОСОБА_1 втратив свідомість. Коли ОСОБА_1 прийшов до тями на місце ДТП прибули працівники УПП.

Суд першої інстанції наголошує, що стороною позивача надано фотокартку, на якій дійсно зображено травму спини ОСОБА_1 (гематома значного розміру). Також, у матеріалах справи наявний лист Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка №5» від 08.08.2023 №391, яким у відповідь на звернення Управління стратегічних розслідувань в Чернівецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (від 07.08.2023 №2534/55/123/01-2023) повідомлено про те, що ОСОБА_1 , 1978 р.н., знаходився на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря з 04.08.2023 по 08.08.2023, діагноз: L86 спинний синдром з іррадіацією болі.

Також, суд першої інстанції зазначив, що в досліджуваній події, що мала місце 04.08.2023, є дивним хід та розвиток речей, водночас, на думку суду не виключенням є те, що стан здоров`я ОСОБА_1 мав наслідком втрату свідомості та порушення координації, мови, чого в ході службового розслідування не враховано.

Разом з цим, у цій справі підставою для ствердження про алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 стала наявність у нього зовнішніх ознак сп`яніння, а також проходження в установленому порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (результат огляду 2.61 проміле).

Відтак, на ОСОБА_1 були складені адміністративні протоколи за статтею 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП і протокол про адміністративне затримання та винесено постанову за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Проте, враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм. При цьому, згідно положень процесуального законодавства суд наділений повноваженнями досліджувати докази, які в тому числі досліджувались місцевим судом при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.11.2023 року у справі №725/6194/23 провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124КУпАП - закрито, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

Також, постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.11.2023 року у справі №725/6195/23 адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КпАП України закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Разом з цим, суд першої інстанції звертає увагу на положення частин 6 та 7 статті 78 КАС України, відповідно до яких вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина 6).

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (частина 7).

Аналізуючи наведені положення КАС України, слід прийти до висновку, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для адміністративного суду, що розглядає справу лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд першої інстанції наголошує, що закриття вказаними постановами Першотравневого районного суду м. Чернівці проваджень по адміністративних справах відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч. 1 КУпАП, ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, на переконання суду, не може безумовно спростовувати ймовірно допущені порушення службової дисципліни.

Водночас, саме за наслідком події наїзду автомобіля на огорожу, що мала місце 04.08.2023, і було розпочате службове розслідування, за результатами якого позивача було звільнено зі служби в поліції.

Дійсно, правова оцінка, надана Першотравневим районним судом м. Чернівці певному факту при розгляді справ №725/6194/23 та №725/6195/23, не є обов`язковою для суду у цій справі. Натомість, саме постановами Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.11.2023 у справі №725/6194/23 та від 06.11.2023 у справі №725/6195/23 встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, що мало наслідком закриття проваджень по адміністративних справах відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч. 1 КУпАП, ст.124 КУпАП.

За таких обставин, суд першої інстанції у силу частини 6 статті 78 КАС України враховує постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.11.2023 року у справі №725/6194/23 та від 06.11.2023 у справі №725/6195/23, як такі що підтверджують не причетність ОСОБА_1 до вчинення ДТП шляхом наїзду на огорожу за адресою: АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, на думку суду, у ході розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження зроблені дисциплінарною комісією висновки службового розслідування, а тому суд вважає, що заснований на таких висновках наказ начальника ДСР НПУ полковника поліції ОСОБА_2 №294 від 10.08.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Чернівецькій області» є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, суд першої інстанції наголошує на помилковості обраного позивачем способу захисту шляхом визнання протиправним та скасування наказу №294 начальника ДСР НПУ полковника поліції ОСОБА_2 від 10.08.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Чернівецькій області», що передбачає його повне скасування, адже оцінка такого наказу надана судом лише в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, що визначено пунктом 1 цього наказу.

Більше того, суд першої інстанції наголошує, що визнання протиправним та скасування пункт 1 наказу начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 10.08.2023 року №294 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Чернівецькій області» не призведе до поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції, як того просить позивач в позовних вимогах.

Наказом начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Андрія Рубеля від 16.08.2023 № 479 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», із 16.08.2023.

Відтак, з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача, суд першої інстанції вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 16.08.2023 № 479 о/с «По особовому складу».

Отже, позивач підлягає поновленню на раніше займану посаду з 17.08.2023 (наступний день після звільнення).

Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції зазначив, що періодом вимушеного прогулу позивача є період з 17.08.2023 по 30.01.2024, що становить 167 календарних днів, з яких 119 робочих днів.

Згідно розрахункових листів ОСОБА_1 у червні 2023 року позивачу нараховано 41198,47 грн, а у липні 2023 року 41282,94 грн. Відтак, середній заробіток позивача за червень, липень 2023 року, тобто за останні два місяці перед звільненням, становив 41240,70 грн. А тому, середньоденний заробіток складає 676,07 грн (41240,70 грн / 61 календарний день).

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.08.2023 по 30.01.2024 у сумі 112903,69 грн. (167 календарних днів х 676,07 грн).

З урахуванням вказаного, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний наказ начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 10.08.2023 №294 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Чернівецькій області» в частині звільнення старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) УСР в Чернівецькій області ДСР Національної поліції України ОСОБА_1 зі служби в поліції (пункт 1 наказу), а також наказ начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 16.08.2023 № 479о/с «По особовому складу» є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VІІІ (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ч.2 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ч.1-2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як передбачено ч.1 ст.48 Закону України "Про Національну поліцію" призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону, якою в свою чергу визначено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до ч.1-3 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави; 12) у разі надання особою завідомо неправдивої інформації під час прийняття на службу в поліції.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України "Про Національну поліцію" рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Розділом XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з ч.1-2 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про Національну поліцію" відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Разом з тим, Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який набрав чинності 07.10.2018. (далі - Дисциплінарний статут).

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - отримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Згідно з ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Як передбачено ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч.1 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Відповідно до ч.2-4 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Крім того, у відповідності до ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з ч.7,8 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч.3, 4, 9 ст.20 Дисциплінарного статуту керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських.

Інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України.

Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

Крім того, у відповідності до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила).

Згідно з п.1 Розділу І Правил ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до абз.1, 5, 11 п.1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Згідно з п.1 Розділу IV Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами у справі, службовим розслідування установлено, що в діях ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог підпунктів 1,2 частини першої статті 18 та статті 64 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», статей 1, 11, 12 Закону України від 15.03.2018 № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», статті 14 Закону України від 30.06.1993 № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», пункту 2.9 «а» розділу II Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 2 статті 1 наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», Присяги поліцейського та посадових інструкцій, що виразилось у особистій недисциплінованості, невиконанні, незнанні норм діючого законодавства України, в умисному невиконанні основних обов`язків і повноважень поліцейських, керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, що призвело до його адміністративного затримання, застосування спеціальних засобів - кайданки та складання адміністративних протоколів, негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції, та неінформуванні про допущені порушення безпосереднього керівника.

Висновком службового розслідування від 10.08.2023, поміж іншого, запропоновано:

- службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) УСР в Чернівецькій області підполковником поліції ОСОБА_1 , припинити;

- відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, уважати такими, що підтвердились;

- за неналежне виконання своїх службових обов`язків, що виразилося в порушенні вимог підпунктів 1, 2 частини першої статті 18 та статті 64 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», статей 1, 11, 12 Закону України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», статті 14 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», пункту 2.9 «а» розділу II Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, наказу Національної поліції України» від 19 липня 2022 року № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», щодо неналежного виконання посадових обов`язків, неухильного дотримання і виконання статутів та наказів, сприяння начальникам у зміцненні службової дисципліни, підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) УСР в Чернівецькій області ДСР Національної поліції України, притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Андрія Рубеля від 10.08.2023 року №294 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Чернівецькій області» за неналежне виконання своїх службових обов`язків, що виразилося в порушенні вимог підпунктів 1, 2 частини першої статті 18 та статті 64 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію», статей 1, 11, 12 Закону України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», статті 14 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ «Про дорожній рух», пункту 2.9 «а» розділу II Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, наказу Національної поліції України» від 19 липня 2022 року № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», щодо неналежного виконання посадових обов`язків, неухильного дотримання і виконання статутів та наказів, сприяння начальникам у зміцненні службової дисципліни, підполковника поліції ОСОБА_1 , (0077235), старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) УСР в Чернівецькій області ДСР Національної поліції України, звільнити зі служби в поліції (пункт 1 наказу від 10.08.2023 року №294).

Наказом начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Андрія Рубеля від 16.08.2023 року № 479 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», із 16.08.2023.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що посилання суду першої інстанцій на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_11 порушеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП, закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення, є слушними тільки в тій частині, що в діях позивача відсутній склад саме адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку.

Варто зауважити, що Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію, що відсутність рішення компетентного органу про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності позивача не спростовує наявності в діях тієї ж особи дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

Таким чином, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26 травня 2022 року у справі № 420/3630/20.

При цьому, враховуючи те, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не тільки у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, адміністративний суд під час розгляду справи на підставі встановлених ним обставин, у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин, повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм, а саме Закону України «Про національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарного статуту, інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ тощо.

В свою чергу, як вбачається з наданих відеодоказів від відповідача, поліцейські по прибуттю до місця ДТП 04.08.2023, встановили факт зіткнення автомобіля Mitsubishi Pajero чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , з огорожею будинку. При цьому автомобіль Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_2 , був з заведеним двигуном та здійснював спробу руху (з відео вбачається рух коліс автомобіля). За кермом автомобіля перебував ОСОБА_11 .

В подальшому поліцейські помітили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нерозбірлива розмова, постійно хитався. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager», на що останній погодився, результат - 2,61 проміле, поліцейські запитали чи згідний позивач з результатами огляду, на що той відповів, що не згідний. Позивачу було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі «Соціотерапії», але останній відмовився.

Крім того, під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 за фактами порушень Правил дорожнього руху, останній почав відходити від місця ДТП і тікати до свого домоволодіння, на законні вимоги поліцейських не реагував, у зв`язку з цим патрульними поліцейськими прийнято рішення про затримання позивача на підставі статей 261, 262 КУпАП та оскільки позивач виривався і намагався втекти, поліцейські керуючись статтею 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосували спеціальний засіб «кайданки».

В свою чергу, висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставин, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Така оцінка відповідача пов`язана із діями, які були виявлені під час формування матеріалів в межах адміністративного правопорушення (04.08.2023) та в межах встановлених обставин при службовому розслідуванні, а саме: невиконання вимог поліцейських (виривання і намагання втекти від поліцейського), що призвело до застосування до ОСОБА_1 спеціального засобу «кайданки»; відмова від підписання результатів газоаналізатора «Alcotest Drager» та подальша відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Також, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що під час прибуття поліцейських на місце ДТП, ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_2 , в якого був увімкнений (заведений) двигун та вбачався рух коліс. Крім того, ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду.

З урахуванням вказаного, вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 03.05.2018 у справі №810/2073/16.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі X. v. Austria про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі C. v. the United Kingdom про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі Ringvold v. Norway , заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 824/355/17-а.

За результатами проведеного службового розслідування, обставини допущення порушення службової дисципліни знайшли своє підтвердження, тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказів в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення. Зазначені накази видані у передбаченому законом порядку з урахуванням результатів службового розслідування, проведеного у строки, порядок і спосіб, передбачений чинним законодавством і обраний вид дисциплінарної відповідальності відповідає тяжкості вчиненого ОСОБА_1 проступку.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині травми спини ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що факт травми судом апеляційної інстанції не заперечується, однак з фотокарки наданої суду (т.1 а.с.178 з.с.) неможливо встановити, що на фото зображений саме ОСОБА_1 , а тому висновок суду першої інстанції, що це саме ОСОБА_1 є передчасним.

Крім того, колегія суддів зауважує, що події які передували службовому розслідування (ДТП та інше) настали 04.08.2023 о першій годині ночі. В свою чергу, ОСОБА_1 звернувся до сімейного лікаря (з наявних матеріалів справи) лише після даної події (т.1 а.с.99 з.с.-102).

Також, колегія суддів звертає увагу, що суд не надав аргументацію факту винесення постанови за ч.1 ст.126 КУпАП та застосування штрафної санкції до ОСОБА_1 в межах даного правопорушення, що теж є адміністративним правопорушенням зі сторони позивача (інформації щодо скасування матеріали справи не містять).

Крім того, в частині висновків суду щодо ОСОБА_4 , слід зазначити, що навіть при наявності вказаних обставин (відсутні докази) позивачем не вчинились дії щодо заборони особі пересуватись транспортним засобом ОСОБА_1 під час комендантської години, а навпаки надання транспортного засобу такій особі та не повідомлення поліції щодо вчинення такою особою ДТП та залишення місця ДТП. (дані обставини відображені в висновку службового розслідування).

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що вказані обставини також є порушення зі сторони позивача Закону України «Про національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарного статуту.

З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог адміністративного позову, оскільки порушень в частині проведення службового розслідування та подальших застосуваннях дисциплінарних санкцій до позивача, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції не надано оцінку усім обставинам у справі, що мають значення для її вирішення, а тому рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.