Справа № 717/680/24
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 717/680/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Туржанський В.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

08 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №155 від 04 березня 2024 року.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Суд скасував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №155 від 04 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП та направив справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, суд відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині, яка стосується обраного судом способу поновлення порушених прав позивача, а саме направлення справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до частково неправильного вирішення спору та обрання невірного способу відновлення його порушених прав.

Враховуючи відсутність клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення №155 від 04 березня 2024 року, яка винесена тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 21 лютого 2024 року о 10 годині в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації, чим порушив вимоги абз. 3 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», абз. 3 пп. 3.1, 3.2 глави 3 розділу ІІ Наказу МОУ №402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачами не доведено, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вимог КУпАП. Так, на переконання суду, оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності були порушені його права, в тому числі право на захист, що є, на думку суду підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №155 від 04 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП скасувати і направити справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів, надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції лише в частині обраного способу поновлення прав позивача, а також доводам апеляційної скарги, відзначає наступне.

Так, повноваження адміністративних судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку статті 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

- залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

- скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

- скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

- змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В свою чергу, скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постановах від 10 квітня 2023 року у справі №510/248/17 та від 18 листопада 2021 року по справі №185/8460/16-а.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, постанова у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності скасована з підстав недотримання відповідачами порядку розгляду вказаної категорії справ.

Наразі, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних доказів прийняття оскаржуваної постанови в спосіб, який передбачений нормами КУпАП.

При цьому, судом першої інстанції жодної оцінки обгрунтованості підстав та обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надавалось.

Таким чином, в межах даної справи судом першої інстанції не досліджувалось питання наявності чи відсутності в діях позивача ознак інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Оцінку отримали лише дії відповідачів стосовно дотримання порядку розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відтак, судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги про недотримання судом першої інстанції принципу презумпції невинуватості, оскільки наявність чи відсутність в діях позивача вини не встановлювалась, а жодних фактів стосовно самого правопорушення не досліджувалось.

Отже, судова колегія погоджується з обраним судом першої інстанції способом поновлення порушених прав позивача.

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування в оскаржуваній частині не вбачається.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.