Справа № 520/5353/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 р. Справа № 520/5353/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, по справі № 520/5353/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 частково задоволено заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495, м.Харків, вул.Пушкінська, буд.46, 61057) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

В іншій частині заяву залишено без задоволення.

ГУ ДПС у Харківській області, не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачем не було дотримано вимог ч. 7 ст. 139 КАС України, а саме: до закінчення судових дебатів у справі заяву про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу ні позивачем, ні його представником подано не було. Неподання відповідної заяви про відшкодування витрат позбавило останнього права щодо надання відповідних доказів суду за для вирішення питання відшкодування правничої допомоги протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Позивачем подано пояснення по даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши додаткове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач своєчасно заявив наявними в матеріалах справи документами підтверджено витрати на правничу допомогу, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача витрат на пофесійну правничу допомогу у сумі 2000 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до ч.5 ст. 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

В свою чергу, частиною 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вищенаведена норма визначає строк звернення із заявою про подання відповідних доказів на підтвердження понесених витрат. Тобто, заява повинна бути до судових дебатів, а докази протягом п`яти днів після прийняття рішення.

Норма ч. 7 ст. 139 КАС України кореспондується з нормою ч. 3 ст. 143 КАС України, яка передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Ураховуючи положення статтей 139 та 143 КАС України, сторона має право на відшкодування судових витрат за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі та подання доказів таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Також законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з моменту винесення рішення у справі. У такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19), Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі № 200/4962/20-а.

Тобто, заява про відшкодування судових витрат може бути подана до судових дебатів, а докази таких витрат протягом п`яти днів з моменту прийняття рішення.

Відповідно до правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 12.10.2021 по справі № 620/2936/20 правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку коли справа слухається у відкритому судовому випадку.

Колегією суддів установлено, що 27.02.2024 позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області (ЄДРПОУ ВП № 43983495) від 29.09.2023 № 0-20231- UА0028556.

- стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області на користь позивача судовий збір у розмірі 1 937, 92 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 500, 00 грн. (т.1 а.с. 3 оборот)

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2024, з урахуванням ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 про виправлення описки, заяву Головного управління ДПС у Харківській області про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення закрито.

04.04.2024 представником позивача подано заяву щодо витрат на правову допомогу із відповідними підтверджуючими документами про понесення таких витрат (т.1 а.с.135 - 147).

Оскільки законом не визначено форму заяви про стягнення судових витрат, колегія суддів вважає, що наявна в справі заява адвоката Ніколенка Б.О. (яка заявлена у позові) про покладення судових витрат на відповідача є належною заявою, поданою своєчасно, до закінчення судових дебатів, що свідчить про дотримання позивачем строків подання заяви про відшкодування судових витрат, встановлених ч. 3 ст. 143 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає, що позивачем дотримано строк подання заяви про відшкодування судових витрат та подання доказів для вирішення питання щодо витрат на професійну правничу допомогу.

В частині правильного застосування судом першої інстанції вимог ч.7 ст.139 КАС України колегія суддів керується наступним.

Порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення визначений приписами ст.252 КАС України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що заява про надання доказів понесених судових витрат і заява про ухвалення додаткового рішення про їх стягнення є формою реалізації різних процесуальних прав учасника справи для яких встановлено різні строки їх подання.

У постановах від 10.09.2019 у справі № 850/1/18 та від 19 січня 2022 року у справі № 600/785/21-а Верховний Суд висловив таку правову позицію:

"...порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат визначений статтею 252 КАС України.

Нормами статті 252 КАС України не передбачено процесуального порядку залишення заяви про ухвалення додаткового судового рішення без розгляду.

Таким чином колегія суддів Верховного Суду вважає, що розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення на підставі частини 7 статті 139 КАС України є помилковим та таким, що порушує норми законодавства України, а саме застосуванням процесуальної норми, яка не підлягала застосування до цих правовідносин."

З огляду на викладене, помилковими є доводи апеляційної скарги щодо безпідставного не застосування судом першої інстанції процесуальних наслідків розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення, визначених ч. 7 ст. 139 КАС України, яка регулює порядок визначення розміру судових витрат.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі № 520/5353/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва