Справа № 480/11431/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправним та скасування рішень,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Сумської митниці, і просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА805000/2023/000065/2 від 04.09.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805020/2023/000425.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час митного оформлення автомобіля разом із МД до митного оформлення було подано заповнений рукописом продавця рахунок-фактуру від 08.02.2023 року № б/н, в якому зазначено вартість імпортованого позивачем транспортного засобу і вказана у розмірі 5000,00 євро. При цьому, рахунок-фактура був також документом, який замінює зовнішньоекономічний контракт, що допускається пунктом 2 частини 2 статті 53 МК України.
У свою чергу, банківські платіжні документи не подавалися з тих підстав, що розрахунок між позивачем та продавцем транспортного засобу відбувався у готівковій формі. В якості документа, що містить відомості про вартість перевезення транспортного засобу, було подано довідку № б/н від 30.08.2023 року про вартість перевезення транспортного засобу до митного кордону України у розмірі 150 євро. Документи про вартість ліцензування та страхування до митного оформлення не подавалися з тих підстав, що такі витрати позивачем понесено не було. Таким чином, вищезазначені документи у повній мірі підтверджують заявлену митну вартість імпортованого позивачем транспортного засобу та не містили жодних розбіжностей відносно його цінових показників.
Відповідач у своєму електронному запиті про надання додаткового документа (висновку про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями) зазначив лише про виявлену ним відсутність однієї кінцевої цифри у рукописному написанні ідентифікаційного номера VIN) ТЗ в рахунку-фактурі та про відсутність вказівки в описі транспортного засобу в графі 31 митної декларації та акті митного огляду транспортного засобу (складеного після подання митної декларації до відповідача) відомостей про аварійні пошкодження, про які зазначено в рахунку-фактурі на придбання транспортного засобу.
Тобто, як зазначає позивач, жодних розбіжностей, які б впливали на правильність визначення митної вартості транспортного засобу (ціни, що сплачена за товар), або ж ознак підробки надані позивачем до митного оформлення документи насправді не містили.
Окрім того, наданий на вимогу відповідача документ - висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, від 01.09.2023 № 1465 усунув усі вищевказані сумніви митного органу, адже експертом було однозначно констатовано, що досліджуваний транспортного засобу має сліди відновлювального ремонту та пошкодження аварійного характеру за інформацією договору купівлі-продажу від 08.02.2023 року.
Відповідачем у його електронному повідомленні від 04.09.2023 року зазначалося, що відповідно до пункту 7.53.9. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092, підставою для зниження вартості КТЗ унаслідок його аварійних пошкоджень або розукомплектування є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання КТЗ або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення КТЗ до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду. Акт про проведення митного огляду під час перетину митного кордону України не складався.
Таким чином, вимога про необхідність зазначення про факт наявності аварійних пошкоджень в документах на придбання КТЗ була дотримана, а відсутність Акту про проведення митного огляду під час перетину митного кордону України не могло бути усунено позивачем з тих підстав, що Порядом проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 року № 1316, не передбачено права вимагати його складання без наявності визначених законом підстав для цього.
Позивач звертає увагу, що відсутність факту складання Акту про проведення митного огляду під час перетину митного кордону України являється додатковим свідченням того, що подані на кордоні товаросупровідні документи та пред`явлений транспортного засобу не містили між собою невідповідностей, що і не надало підстав для складення цього документа.
Що ж стосується доводів відповідача відносно того, що Акт про проведення митного огляду складений посадовою особою Сумської митниці 30.08.2023 також не містить інформації щодо будь-яких пошкоджень транспортного засобу чи слідів відновлювального ремонту КТЗ, теж саме не вказано у 31 графі митної декларації від 30.08.2023, то позивач зазначає, що в 33й графі вказується, що враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, ч.2. ст.58 МКУ.
Вказуючи підстави для не застосування основного методу визначення митної вартості товару згідно ч. 6 ст. 54 та ч.2. ст.58 МК України, відповідач сам собі суперечить, адже в ході митного оформлення товару вважав, що усунути виявлені ним розбіжності (суперечності) спроможний один єдиний документ - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Натомість, отримавши цей витребовуваний документ, відповідач обрав спосіб поведінки, який явно виходить за межі його компетенції, адже цей виготовленій на замовлення позивача саме на вимогу відповідача, документ він піддає сумнівам та суб`єктивній критиці з метою за будь-яких умов скоригувати заявлений розмір митної вартості.
Представник відповідача надав суду відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що по результатам вивчення поданих до митного оформлення документів, встановлено, що документи, які надав позивач на оформлення стосовно транспортного засобу містять суттєві розбіжності. Зокрема у договорі купівлі-продажу (інвойсі) від 08.02.2023 вказано один ідентифікаційний номер VIN код транспортного засобу, тоді як, у наданому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено інший ідентифікаційний номер VIN код транспортного засобу. Крім того, у наданому договорі купівлі-продажу від 08.02.2023 зазначено, що транспортний засіб має аварійні пошкодження, разом із тим, як в акті про проведення митного огляду від 14.08.2023, так і в графі 31 митної декларації від 30.08.2023 будь-які відомості щодо пошкоджень транспортного засобу відсутні. Таким чином у відповідача були наявні підстави для витребування у позивача документи для підтвердження митної вартості транспортного засобу.
З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з врахуванням відсутності банківських платіжних документів, керуючись ч. 2-3 ст. 53 МКУ та для визначення ступеню пошкодження транспортного засобу (враховуючи відсутність акту про проведення митного огляду під час перетину митного кордону України), позивачу було запропоновано надати такі документи: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Також декларантові роз`яснено право надання додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.
Відповідно до додатково наданого декларантом документу - висновку експерта від 01.09.2023 №1465 за результатами автотоварознавчого дослідження, судовим експертом зазначено, що досліджуваний транспортного засобу має сліди відновлювального ремонту.
Відповідач звертав увагу, що акт про проведення митного огляду під час перетину митного кордону України не складався. Разом з тим, наявність акту митного огляду є однією з підстав для прийняття рішення у застосуванні понижуючого коефіцієнту визначення вартості транспортного засобу. Крім того, відсутнє посилання і у митній декларації, що транспортний засіб має пошкодження, позивачем на зазначено. Відхилення від методики, відсутність в експертному висновку посилання на акт митного огляду є додатковою ознакою сумнівності щодо достовірності заявленої вартості транспортного засобу та об`єктивності експертних розрахунків його вартості, про що повідомлено позивача.
Отже, в результаті здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару декларантом не було надано документів, які б підтверджували задекларований рівень митної вартості товару, а тому прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА805000/2023/000065/2 від 04.09.2023 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805020/2023/000425, оскільки позивачем подано документи, розрахунки в яких здійснено на основі необ`єктивних даних, які не підтверджені документально, що є порушенням вимог частини 9 статті 58 МК України.
Від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що відповідачем у відзиві не доведено правомірність прийняття спірного рішення, відсутні підстави були для коригування митної вартості товару, а наданій документи підтверджують заявлену митну вартість транспортного засобу.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи із викликом сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Так, разом із МД від 30.08.2023 до Сумської митниці подано такі товаросупровідні документи:
- за кодом « 0380» рахунок фактура (інвойс) б/н від 08.02.2023;
- за кодом « 2800» свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 31.07.2023;
- за кодом « 2800» свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 31.07.2023;
- за кодом « 3007» документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 30.08.2023;
- за кодом «d4207» договір про надання послуг митного брокера 59-23 від 04.08.2023;
- за кодом « 7017» висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом UA.018.018903-23 від 11.08.2023;
- за кодом « 9000» інші некласифіковані документи довідка VIN від 30.08.2023;
- за кодом « 9703» сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.018.018903-23 від 11.08.2023;
- за кодом « 9802» паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України НОМЕР_4 від 04.06.2015.
Як зазначає представник відповідача, в зв`язку з надходженням до спеціалізованого підрозділу запиту про те, що встановлено ризики заниження митної вартості товарів, заявлення декларантом митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, яка на час митного оформлення у митниці (цінова бази єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби), а також, в зв`язку з тим, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а саме: у договорі купівлі-продажу (інвойсі) від 08.02.2023 вказано ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_5 ), тоді як, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено інший ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 .
Крім того, в акті про проведення митного огляду від 30.08.2023, а також в графі 31 митної декларації від 30.08.2023, будь-які відомості щодо пошкоджень транспортного засобу відсутні.
Враховуючи зазначене, відповідачем було направлено запит щодо надання пояснень та додаткових документів.
Позивачем було надано до відповідача додатково висновок експерта від 01.09.2023 №1465 за результатами автотоварознавчого дослідження, в якому судовим експертом зазначено, що досліджуваний КТЗ має сліди відновлювального ремонту.
Листом №2/04 від 04.09.2023, декларантом повідомлено про незгоду із запропонованою митним органом митною вартістю легкового автомобіля на рівні 7000 євро.
Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА805000/2023/000065/2 від 04.09.2023 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805020/2023/000425.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відносини, з приводу яких виник даний спір, регулюються Митним кодексом України.
Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено частиною другою статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Згідно з частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина 5 статті 53 Митного кодексу України).
З аналізу наведених норм вбачається, що положення статті 53 Митного кодексу України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено право органу доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
За правилами частини шостої статті 54 Митного Кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (пункти 2, 5 частини другої статті 55 Митного Кодексу України).
Зазначені положення зобов`язують митний орган у рішенні про коригування митної вартості зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частинами другою та третьою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Матеріалами справи підтверджується, що митним органом відмовлено в прийнятті митної декларації та прийнято спірне рішення з підстав того, що не підтверджена документально, а надані документи містять розбіжності.
Згідно з п.6.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1874, визначення типу, моделі, версії КТЗ, року його виготовлення, комплектності, укомплектованості, повної маси, робочого об`єму двигуна проводиться на основі даних виробника КТЗ. Визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN.
Таким чином митне оформлення транспортного засобу за ідентифікаційним номером (VIN): НОМЕР_1 свідчить про те, що такий транспортний засіб не стосується умов договору купівлі-продажу від 08.02.2023, у зв`язку із чим у митниці були сумніви у достовірності наданих позивачем документів до митного оформлення та підстави витребувати додаткові документи.
Крім того, судом враховується, що на час перетину державного кордону у МД від 30.08.2023 позивачем не зазначалося, що транспортний засіб має відповідні пошкодження, такі обставини позивач не зазначив у митній декларації.
Стосовно посилання позивача на надання додатково висновку експерта від 14.08.2023 №1465 за результатами автотоварознавчого дослідження, суд зазначає наступне.
Даний висновок було отримано позивачем вже після знаходження транспортного засобу на території України, після перетину митного кордону України і здійснено після запиту відповідача щодо надання додаткових документів.
Крім того, як зазначає відповідач, у висновку (сторінка 5 висновку) судовим експертом зазначено, що досліджуваний КТЗ має сліди відновлювального ремонту.
Згідно з пунктом 7.53.9. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003 №142/5/2092, підставою для зниження вартості транспортного засобу унаслідок його аварійних пошкоджень або розукомплектування є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання транспортного засобу або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення транспортного засобу до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду.
Разом з тим, наявність акту митного огляду є однією з підстав для прийняття рішення у застосуванні понижуючого коефіцієнту визначення вартості транспортного засобу.
В даному випадку, матеріалами справи не підтверджується, що уповноваженими особами було складено Акт про проведення митного огляду саме під час перетину митного кордону України транспортним засобом пошкоджень.
Посилання позивача на те, що позивач не повинен нести відповідальність за не складання такого акту, судом визнається необґрунтованим та безпідставним, враховуючи те, що самим позивачем у МД від 30.08.2023 не зазначено взагалі, що транспортний засіб має відповідні пошкодження. Такі дані в митній декларації відсутні.
До матеріалів справи відповідачем надано акт про проведення митного огляду товарів, який було здійснено Сумською митницею, але в даному акті зазначено пошкодження, як подряпини ЛФП, ознаки експлуатації, забрудненість салону. Інших пошкоджень в акті не зазначено.
Крім того, посилання позивача на договір від 08.02.2023, суд зазначає, що такий договір стосується транспортного засобу ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_5 . Позивачем до митного оформлення надано інший транспортний засіб з іншим ідентифікаційним номером (VIN): WVGZZZ1TZHW072894.
Відхилення від методики, відсутність в експертному висновку посилання на акт митного огляду саме на час перетину митного кордону України є додатковою ознакою сумнівності щодо достовірності заявленої вартості транспортного засобу та об`єктивності експертних розрахунків його вартості.
Митний орган приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, зазначив, які розбіжності мають документи подані до митного оформлення, в тому числі, а також, які відомості відсутні, для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, яку заявив декларант.
Піж час прийняття спірного рішення, відповідачем взято за основу дані митної декларації щодо подібних (аналогічних) товарів для визначення митної вартості, а саме найбільш наближеним за технічними характеристиками до транспортного засобу позивача (а.с.64). Відповідачем взято до уваги дані декларації щодо вживаного транспортного засобу, який за маркою, датою виготовлення, а тому з огляду на зазначене, розрахована відповідачем митна вартість є доведеною та обґрунтованою.
Рішення про коригування митної вартості містить обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, ні вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу.

Згідно з статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач як суб`єкт владних повноважень належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваних рішень, при їх прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

На підставі аналізу норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з тих підстав, які заявлені позивачем в адміністративному позові.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UА805000/2023/000065/2 від 04.09.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА805020/2023/000425 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета