Справа № 380/7837/24
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 рокусправа № 380/7837/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю 100 ШИН +

до Львівської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товару та карток відмови

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю 100 ШИН +, в якій позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/002752; № UA209230/2023/003061;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA209000/2023/100656/2 від 23.10.2023; № UA 209000/2023/100751/1 від 04.12.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів Львівська митниця необґрунтовано та безпідставно дійшла висновку, що декларантом або уповноваженою ним особою не було подано документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 Митного кодексу України. Позивач звертає увагу, що усі належно оформлені документи подавалися при декларуванні товарів, перелік поданих документів наведено у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач зазначає, що витребування документів передбачених положенням ч.3 ст. 53 Митного кодексу України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Відповідачем в ході здійснення митних процедур не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірних рішеннях про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення. Вказане свідчить про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим.

Позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, подав відзив на позовну заяву, у якому вказує, що під час митного оформлення товару згідно досліджуваних митних декларацій Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), також чітко обґрунтовано необхідність перевірки спірних правовідносин та зазначено документи, надання яких може усунути сумнів у їх достовірності. У рішеннях про коригування митної вартості наведена вичерпна інформація щодо джерел інформації для визначення митної вартості та здійснених коригувань, що відповідає вимогам нормативних документів.

Відповідач стверджує, що посадові особи Львівської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованих позивачем товарів діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

02.01.2019 року між ТОВ « 100 ШИН+» (покупець) та «QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC», Китай (продавець) укладено зовнішньоекономічний договір № 100SH-RIO19 від 02.01.2019 (Додаток № 1), відповідно до умов якого продавець відвантажує, а покупець приймає та оплачує вантажні та легкові шини та сталеві диски, виробник: «QINGDAO RIOSTONE INTERNATIONAL TRADE LLC » у кількості та по цінам, вказаним у Комерційному Інвойсі, що є невід`ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у доларах США за одиницю товару та вказана в комерційному інвойсі.

Сторони узгодили поставку товару партіями.

Відповідно до комерційного інвойсу № UASH2310 від 30.07.2023 (Додаток № 2) сторони узгодили поставку на партію товару. Загальна кількість товару в партії складає 490 штуки, загальна вартість товару на умовах CFR (GDANSK) становить 61936,40 доларів США.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем була подана до Львівської митниці електронна митна декларація № 23UA86U0 від 20.10.2023. Вказана декларація була подана разом з пакетом супровідних документів, а саме: пакувальний лист (Packing list) б/н від 30.07.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice) UASH2310 від 05.07.2023; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) UASH2310 від 30.07.2023; - коносамент (Bill of lading) 229472581 від 30.07.2023; автотранспортна накладна (Road consignment note) 17/10/23/12.3 від 17.10.2023; автотранспортна накладна (Road consignment note) 17/10/23/16.26 від 17.10.2023; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №23C4401A0802/09636 від 02.08.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №128 від 05.10.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №0210224 від 09.10.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 18.10.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 30.07.2023; розрахунок ціни (калькуляція) № UASH2310 від 30.07.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 100SH-RIO19 від 02.01.2019 (з додатками); договір (контракт) про перевезення № 20231016/3 від 12.10.2023; договір (контракт) про перевезення №TEO-27092023 від 27.09.2023; копія митної декларації країни відправлення №00732335 від 30.07.2023.

В митній декларації № 23UA86U0 від 20.10.2023 митна вартість товару була визначена за першим методом - за ціною договору на рівні 137,96 дол. США/ одиниця (або 2,44 дол. США/ кг.)

20.10.2023 на підставі вимоги митного органу про надання додаткових документів, позивачем були надані додаткові документи: лист пояснення ТОВ « 100 ШИН +» № б/н від 20.10.2023.

За результатами опрацювання поданої митної декларації та документів винесена картка відмови у прийнятті митної декларації № UA209230/2023/002752 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100656/2 від 23.10.2023, яким митну вартість товару визначено за резервним методом на рівні 3,01 Дол. США/кг.

Відповідно до комерційного інвойсу № UASH2313 від 17.09.2023 сторони узгодили поставку на партію товару. Загальна кількість товару в партії складає 283 штуки, загальна вартість товару на умовах CFR (GDANSK) становить 40830,00 доларів США.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем була подана до Львівської митниці електронна митна декларація № 23UA24U3 від 02.12.2023.

Вказана декларація була подана разом з пакетом супровідних документів, а саме: пакувальний лист (Packing list) №Б/Н від 17.09.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice) №UASH2313 від 17.09.2023; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №UASH2313 від 17.09.2023; коносамент (Bill of lading) № 231034520 від 17.09.2023; автотранспортна накладна (Road consignment note) №3668 від 27.11.2023; сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №23C4401A0802/14001 від 09.11.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №97 від 10.11.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №12/11/2023 від 15.11.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №96 від 16.11.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №15112023 від 15.11.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 27.11.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 17.09.2023; розрахунок ціни (калькуляція) № UASH2313 від 17.09.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 100SH-RIO19 від 02.01.2019; договір (контракт) про перевезення № 20231129/2 від 22.11.2023; договір (контракт) про перевезення б/н від 24.03.2023; копія митної декларації країни відправлення №00916868 від 17.09.2023.

В митній декларації №23UA24U3 від 02.12.2023 митна вартість товару визначена за першим методом за ціною договору на рівні 192,63 дол. США/ одиниця (або 2,58 дол. США/кг.)

04.12.2023 на підставі вимоги митного органу про надання додаткових документів, позивачем були надані додаткові документи: лист-пояснення ТОВ « 100 ШИН +» № б/н від 04.12.2023.

За результатами опрацювання поданої митної декларації та документів винесена картка відмови у прийнятті митної декларації № UA209230/2023/003061 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100751/1 від 04.12.2023, яким митну вартість товару визначено за резервним методом на рівні 3,01 дол. США/кг.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18 Верховний Суд висловив наступну правову позицію: …Митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Водночас, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598)…

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу… Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Суд встановив, що для здійснення митного оформлення товарів позивач 20.10.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA86U0 та 02.12.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA24U3, відповідно до яких було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у цих митних деклараціях.

Для підтвердження заявленої митної вартості позивачем до митних декларацій надано документи згідно переліку, який наведено у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митну вартість товару згідно з поданих митних декларації визначено за першим методом - за ціною договору.

Подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Відповідач не погодився з розрахованою декларантом митною вартістю та здійснив коригування, застосувавши 6 (резервний) метод, про що зазначив в оскаржуваних рішеннях.

Оцінивши підстави прийняття рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/100656/2 від 23.10.2023 суд встановив таке.

На обґрунтування зазначеного рішення митний орган вказав, що за результатами опрацювання транспортних документів, а саме довідки на перевезення б/н від 16.10.23 встановлено відсутність розміру транспортних перевезень за усім маршрутом. Також такий документ є довідковим для митних органів... Довідка містять відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та не містять після його перетину, тобто сформована з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Згідно матеріалів справи, на підтвердження транспортних та супутніх витрат за маршрутом Гдиня (Польща) до пп Рава-Руська (Україна) до митного оформлення буда надана довідка про транспортні витрати № б/н від 18.10.2023, що містить дані про вартість перевезення з пункту відправлення до митного кордону України, номер автотранспортного засобу, яким здійснювалось перевезення (AC1667HI/AC8468XP; AC6674HE/AC2621XO), номери CMR (№17/10/23/12.3 від 17.10.2023 та № 17/10/23/16.26 від 17.10.2023), номери контейнерів (MRSU5365923 та MSKU9188996), посилання на інвойс (UASH2310 від 30.07.2023), що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, які були подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати даний документ, як такий, що підтверджує складові митної вартості досліджуваної поставки.

Відповідно до пп.6 п.2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно пункту 5 частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Таким чином, витрати на транспортування після ввезення товару на митну територію України не включаються до складу митної вартості товару.

Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.05.2019 у справі №804/16553/14.

Таким чином, вартість перевезення є підтвердженою, а документи надані до митного оформлення в сукупності дозволяють перевірити достовірність декларування витрат на транспортування.

У рішенні про коригування митної вартості відповідач вказав, що інформація, яка наведена у п. 4.2 додатку б/н від 28.04.2022 до зовнішньоекономічної угоди від 02.01.2019 № 100SH-RIO19 (термін поставки кожної партії вантажу не повинен перевищувати 90 календарних днів з дати проведення передплати), суперечить інформації, яка наведена у комерційному інвойсі від 30.07.2023 №UASH2310, де зазначено, що 100 % оплати здійснюється на протязі 180 днів з моменту відвантаження товару (банківський платіжний документ про оплату товару, який ввозиться відсутній).

Суд зазначає, що відповідно до статті 53 Митного кодексу України, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, повинні надаватися у випадку, якщо товар оплачено. Зміст цієї норми вказує на те, що митне оформлення товару повинно бути здійснено як у випадку, коли оплата за договором здійснена вчасно, так і у випадку, коли оплата за товар здійснена з порушенням встановлених строків або не сплачена взагалі.

У постанові Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 420/1709/19 Верховний Суд висловив таку правову позицію: «у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості».

В рішенні про коригування митної вартості митний орган звернув увагу, що відповідно до вимог п. 2.3 зовнішньоекономічної угоди від 02.01.2019 № 100SH-RIO19 якість товару має підтверджуватись копією сертифікату якості ЕСЕ, який видається виробником товару, проте даний документ декларантом не надано.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Отже, згідно Митного кодексу України сертифікат якості не є документом, що підтверджує митну вартість.

В рішенні про коригування митної вартості митний орган висловлено також такі зауваження: «згідно інформації, яка наведена у п. 1.3. договору про транспортно - експедиторське обслуговування від 27.09.2023 №ТЕО-27092023 під кожне перевезення товару погоджується заявка згідно якої обумовлюється умови перевезення вантажу. Проте даний документ декларантом не надано».

Враховуючи вищенаведену норму ст. 53 Митного кодексу України заявка на надання транспортно-експедиційних послуг не є документом, що підтверджує митну вартість.

На підтвердження витрат за договором № ТЕО-27092023 від 27.09.2023 позивачем до митного оформлення були надані довідка про транспортні витрати № 0210224 від 09.10.2023, рахунок на оплату № 128 від 05.10.2023 (Додаток № 21), що підтверджують понесені позивачем витрати за договором №ТЕО-27092023 від 27.09.2023 .

Оскаржуване рішення про коригування митної вартості мотивується також таким: «згідно інформації яка наведена у п. 4.3. договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 27.09.2023 №ТЕО-27092023 зазначено що оплата послуги перевезення (та інші послуги) на підставі виставлених рахунків здійснюється у розмірі 100% передплати. Проте банківський платіжний документ декларантом не надано».

На такі доводи відповідача суд зазначає, що, як визнає позивач, «ТОВ « 100 ШИН+» були порушені умови договору про надання транспортно-експедиційних послуг № ТЕО-27092023 від 27.09.2023 в частині термінів оплати послуг. Здійснення оплати послуг перевезення пізніше узгодженої договором дати може свідчити про порушення договору в частині термінів оплати, проте не може свідчити про заниження митної вартості.

Виконання чи не виконання умов договору виходить з договірних правовідносин між позивачем як покупцем та продавцем. В свою чергу Львівська митниця не є тим органом на якого законодавством покладено обов`язок здійснювати контроль за виконанням цивільно-правових угод.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року № 815/137/17.

До того ж обставини здійснення платежу можуть свідчити про виконання (неналежне виконання) покупцем умов договору. Разом з цим, вони не повинні сприйматись як безумовне свідчення про наявність розбіжностей чи неповноти документів, доданих до митної декларації. Суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 серпня 2019 року у справі № 810/2784/18.

Оцінивши підстави прийняття рішення про коригування митної вартості UA209000/2023/100751/1 від 04.12.2023 суд встановив таке.

На обґрунтування зазначеного рішення митний орган вказав: «відповідно до положень Інкотермс - 2010, термін CFR (Cost and Freight (...named port of destination)) Вартість і фрахт (... назва порту призначення) означає, що поставка здійснена продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в названий порт призначення. Ціна CFR (CFR price) означає, що контрактна (фактурна вартість) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару і експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки (фрахту) до порту призначення, без розвантаження в порту призначення... Комерційні документи про надання транспортно-експедиційних послуг надані декларантом не містить відомостей щодо згаданих складових, а саме страхування під час перевезення товару морським транспортом».

Згідно поданих до митного оформлення документів умовами поставки оцінюваної партії товару є CFR (Gdansk). Всі транспортні та супутніх витрати до порту Gdansk включені у вартість товару та для цілей визначення митної вартості товару не потребують додаткового підтвердження та коригування.

До митного оформлення була надані документи на підтвердження транспортних та супутніх витрат за маршрутом Gdansk (Польща) до пп Чоп (Україна ): на підтвердження витрат по вантажно-розвантажуванню контейнерів та супутніх витрат в порту (Gdansk) (Польща) надана довідка про транспортні витрати № 15112023 від 15.11.2023, що містить дані про вартість перевантаження товару з контейнерів в порту Gdansk (Польща), номер коносаменту (231034520), номер контейнера ( НОМЕР_1 ), номер автотранспортного засобу в який перевантажено товар (AC2731HI/AC2630XO), що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що були подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати даний документ, як такий, що підтверджує складову митної вартості цієї поставки; на підтвердження транспортних витрат з порт Gdansk (Польща) до пп Чоп (Україна) надана довідка про транспортні витрати № б/н від 27.11.2023, що містить дані про вартість перевезення, номер автотранспортного засобу, яким здійснювалось перевезення (AC2731HI/AC2630XO), номер та дату CMR 3668 від 27.11.2023), посилання на Інвойс (UASH2313 від 17.09.2023), що в повній мірі співпадає з товаросупровідними документами, що були подані до митного оформлення, що дозволяє ідентифікувати цей документ, як такий, що підтверджує складову митної вартості даної поставки.

Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Як пояснив позивач, інших витрат пов`язаних з транспортуванням, навантаженням, обробкою він не поніс.

Таким чином, вартість перевезення є підтвердженою, а документи надані до митного оформлення в сукупності дозволяють перевірити достовірність декларування витрат на транспортування.

В оскаржуваному рішенні митний орган звернув увагу, що у поданому декларантом інвойсі від 17.09.2023 № UASH2313 відсутні підпис та печатка покупця (відповідно до вимог зовнішньоекономічної угоди, а також форма інвойсу передбачають проставлення таких реквізитів).

Здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, митний орган повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

У той же час відповідачем не наведено жодних відомостей про те, яким саме чином наявність/відсутність підпису покупця в зазначеному документі впливає на визначення митної вартості товару.

Відповідачем не доведено, що наведені зауваження вплинули на числові значення складових митної вартості.

В оскаржуваному рішенні відповідач покликався на те, що відповідно до вимог п. 2.3 зовнішньоекономічної угоди від 02.01.2019 №100SH-RIO19 визначено, що якість товару відповідає копії сертифікату якості ЕСЕ, який має бути виданий виробником. Проте даний документ декларантом не надано.

Щодо таких аргументів оскаржуваного рішення суд зауважує, що відповідно до вимог Митного кодексу України сертифікат якості не є документом, що підтверджує митну вартість. Окрім того, відповідно до умов контракту ціна товару не поставлена в залежність від якості товару. Тож ненадання продавцем сертифікату може свідчити про невиконання продавцем умов контракту в частині надання сертифікату якості ЕСЕ, проте не може свідчити про заниження митної вартості.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості митний орган звернув увагу, що відповідно до вимог п. 1.3 договору транспортного експедирування від 24.03.2023 б/н під кожне конкретне перевезення Клієнт має надати Експедитору Заявку у якій мають бути обумовлені істотні умови такої послуги. Проте даний документ у порушення вимог договору декларантом не надано митному органу.

Суд не приймає до уваги такі аргументи відповідача, оскільки відповідно до вимог Митного кодексу України заявка на надання транспортно-експедиційних послуг не є документом, що підтверджує митну вартість.

На підтвердження витрат за договором № б/н від 24.03.2023 позивачем до митного оформлення були надані довідка про транспортні витрати № 15112023 від 15.11.2023; рахунок на оплату № 12/11/2023 від 15.11.2023; банківський платіжний документ № 96 від 16.11.2023.

Отже, позивачем подано для митного оформлення товару повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність їх критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що при їх прийнятті суб`єкт владних повноважень діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За наведених доводів, позовні вимоги слід задовольнити, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 7307,56 грн підлягає стягненню на користь позивача з Львівської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів UA209000/2023/100656/2 від 23.10.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленню виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/002752 Львівської митниці.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/100751/1 від 04.12.2023.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленню виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/003061 Львівської митниці.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю 100 ШИН + (07455, Київська обл., Броварський р-н., сільрада Княжицька, автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25 км., ) судовий збір на суму 7307,56 грн. (сім тисяч триста сім грн. 56 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКрутько Олена Василівна