Справа № 167/459/24
Суддя: Шептицька Н. В.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 167/459/24
Номер провадження 2-а/167/6/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року місто Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Н.В. Шептицької,

з участю:

секретаря судового засідання О.В. Давидюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

17.05.2024 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, мотивуючи свій позов тим, що 04.05.2024 року о 11 год 18 хв на автодорозі Львів-Клесовець 46 км+600 м він керував транспортним засобом і інспектором ВПП Яворівського РВП ГУНП у Львівській області М.Р. Карпою щодо нього була винесена постанова серії ББА №598610 (далі - Постанова) за порушення п. 30.2 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) України і за що встановлена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Вважає дану Постанову протиправною, винесену з порушенням норм чинного законодавства України та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно Постанови, він керував транспортним засобом номерні знаки якого розміщені у нестановленому місці, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, згідно якої порушення вимог законодавства щодо використання номерних знаків транспортних засобів - це керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно абз. 1, 3 п. 30.2 ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно вимог Національного стандарту України ДСТУ 4278:2004 «Дорожній транспорт, знаки номерні транспортних засобів «Загальні вимоги. Правила застосування», пунктом 3.2. передбачено, що знаки на легкових автомобілях треба встановлювати тільки по осі симетрії автомобіля. На інших ДТЗ знаки треба встановлювати або по осі симетрії, або зліва від неї в напрямку руху таким чином, щоб вони не виступали за габарит ДТЗ.

У даному випадку символи чітко вирізняються, номерний знак закріплено зліва від осі симетрії транспортного засобу в напрямку руху та не виступає за габарит ДТЗ, а протоколом перевірки технічного стану вказаного транспортного засобу серії ВХ №470372 №00904-00256-23 від 31.05.2023 року підтверджується факт технічної справності та належності розміщення номерних знаків даного транспортного засобу після проведення повного технічного контролю.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що ним не порушені ні Правила дорожнього руху, ні вимоги відповідних державних стандартів, тобто вказані національні стандарти було виконано та дотримано на транспортному засобі «DAF XF 105», днз НОМЕР_1 , що свідчить про незаконність винесення Постанови.

Крім того у оскаржуваній постанові не зазначено жодного доказу, який підтверджує інформацію про те, що номерний знак транспортного засобу закріплений у не встановленому для цього місці, не зазначено жодних відомостей про технічний засіб, яким могло б бути здійснено фото- або відеофіксацію, що зумовлює недоведеність факту вчинення адміністративного правопорушення, не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, не зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підставі наведеного вважає, що відповідачем неправомірно притягнуто його адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121-3 КУпАП, а тому позивача необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ББА № 598610 від 04.05.2024 року та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024 року, справа передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 10).

Ухвалою головуючого судді від 21.05.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (ас 11-12), які 28.05.2024 року позивачем були усунуті (ас 14, 15).

Ухвалою головуючого судді від 28.05.2024 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справи (ас ас 17-18).

Сторона позивача в судове засідання не з`явилася. 02.07.2024 року представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у відсутності його та позивача (ас 57).

Сторона відповідача в судове засідання не з`явилася, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи (ас 21, 22, 22а, 33, 37, 38, 41, 50, 53, 55, 56, 60, 63). Відзиву на позовну заяву не подали.

Суд ухвалив: розгляд справи проводити у відсутності учасників справи, згідно ч. 1, п.1 ч.3 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Постановою серії ББА № 598610 від 04.05.2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.30.2 ПДР, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 190 гривень.

Згідно Постанови, ОСОБА_1 04.05.2024 року о 11 год 18 хв на автодорозі Львів-Клесовець 46 км + 850 м керував транспортним засобом номерні знаки якого розміщені у невстановленому місці, чим порушив 30.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП.

Дані обставини підтверджуються копією постанови серії ББА №598610 від 04.05.2024 року (ас 5).

Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Згідно ч. 1 статті 121-3 КУпАП, порушення вимог законодавства щодо використання номерних знаків транспортних засобів - це керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно абз. 1, 3 п. 30.2. ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно п. 3.2. вимог Національного стандарту України ДСТУ 4278:2004 «Знаки номерні транспортних засобів», знаки на легкових автомобілях треба встановлювати тільки по осі симетрії автомобіля. На інших ДТЗ знаки треба встановлювати або по осі симетрії, або зліва від неї в напрямку руху таким чином, щоб вони не виступали за габарит ДТЗ.

З наданого позивачем фото транспортного засобу «DAF XF 105», днз НОМЕР_1 , вбачається, що номерний знак і символи на транспортному засобі чітко вирізняється, номерний знак закріплено зліва від осі симетрії транспортного засобу в напрямку руху та не виступає за габарит ДТЗ (ас 7).

З протоколу серії ВХ №470372 №00904-00256-23 від 31.05.2023 року перевірки технічного стану транспортного засобу - «DAF XF 105», днз НОМЕР_1 , вбачається факт технічної справності та належності розміщення номерних знаків даного транспортного засобу після проведення повного технічного контролю (ас 8).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особливості провадження з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУПАП.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені зокрема ч. 1 ст. 121-3 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію). Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як вже суд зазначив вище, частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушення п. 30.2. ПДР України ОСОБА_1 . При цьому, з фото транспортного засобу «DAF XF 105», днз НОМЕР_1 , вбачається, що номерний знак на даному транспортному засобі встановлений і закріплений відповідно до вимог п. 3.2. Національного стандарту України ДСТУ 4278:2004 «Знаки номерні транспортних засобів».

Зі змісту оскаржуваної постанови взагалі не вбачається, що існує хоча б якийсь доказ порушення 04.05.2024 року ОСОБА_1 п. 30.2. ПДР України на автодорозі Львів-Клесовець 46 км + 850 м, хоча статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення. Графа постанови «До постанови додаються» залишається незаповненою.

Суд надав можливість відповідачу висловити свою позицію в спірних правовідносинах, надати докази на спростування доводів позивача. Проте, відповідач відзиву на позовну заяву не подав і не надав будь-яких доказів на спростування доводів позивача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, здійснивши аналіз наведених правових норм та фактичних обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що під час судового розгляду справи не здобуто безспірних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а тому позовну заяву слід задовольнити.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то судові витрати, понесені позивачем при сплаті судового збору, слід стягнути на його користь з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, ч. 1 ст. 139, ст.ст. 241-246, 286, 293 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ББА №598610 від 04.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, площа Генерала Григоренка, 3, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 221 (одну тисячі двісті двадцять одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 79007, м. Львів, площа Генерала Григоренка, 3, .

Дата складення повного тексту рішення суду: 08.07.2024 року.

Головуючий суддя Н.В. Шептицька