Справа № 160/25678/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2024 року м. Дніпросправа № 160/25678/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року (суддя Савченко А.В.) у справі №160/25678/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням виплачених сум.

Підставами позову визначено те, що позивач відповідає всім критеріям, необхідним для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, проте відповідачем протиправно не здійснено її нарахування.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що право на отримання грошової допомоги, яка передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виникає у особи, зокрема, за умови неотримання особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії. Встановивши, що у спірному випадку, до призначення пенсії за віком, позивач був одержувачем інших видів пенсії, суд дійшов висновку, що вказані обставини позбавляють позивача права на отримання грошової допомоги у відповідності до п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної

скарги, позивач посилається на те, що до призначення пенсії за віком йому була призначена пенсія по втраті годувальника, яка є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб. За позицією позивача, оскільки пенсія за віком йому була призначена вперше, то він має право на грошову допомогу у відповідності до п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV. Про наявність такого права, на думку позивача, свідчить і судове рішення у справі №160/19492/23, яким було задоволено позов позивача, який стосувався розрахунку пенсії за віком, що призначена вперше.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Відповідно до протоколу від 27.01.2003 року №7417 позивачу призначена пенсія по інвалідності.

Відповідно до розпорядження від 24.05.2011 року №184571 ОСОБА_1 призначена пенсія по втраті годувальника.

Згідно рішення від 31.05.2023 року №71 позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 08.08.2023 року до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Листом Головного управління від 12.09.2023 р. №44126-34831/В-01/8-0400/23 позивачу надано роз`яснення щодо відсутності підстав для призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058, у зв`язку з тим, що позивач з 23.05.2011 отримував пенсію в разі втрати годувальника.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Пенсійне забезпечення громадян України здійснюється відповідно до Закону №1058.

Згідно із ст.9 Закону №1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З огляду на положення вказаних норм права суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з: 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах; 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Отже, однією з умов наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є відсутність факту призначення (отримання) будь-якого іншого виду пенсії до моменту виходу на пенсію за віком.

У спірному випадку встановлено та не заперечувалось позивачем те, що на час призначення пенсії за віком позивачу була призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника, як один із видів пенсійних виплат в солідарний період, який передбачений Законом №1058.

Отже, встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у позивача права на грошову допомогу у відповідності до п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058.

Посилання позивача на те, що пенсія за віком йому призначається вперше, що, за його позицією, свідчить про наявність права на грошову допомогу, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки виникнення такого права Закон не пов`язує виключно з тим, що пенсія за віком призначається вперше. Умови призначення такої допомоги наведені вище.

Щодо посилань позивача на рішення суду у справі №160/19492/23, слід зазначити те, що вказане судове рішення не має жодного відношення до визначення права позивача на отримання грошової допомог у відповідності до п.7-1 Прикінцевих положень Закону №1058, оскільки вказаним рішенням суду вирішувався спір щодо правильності розрахунку пенсії за віком, яку призначено позивачу вперше.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення, в оскаржуваній позивачкою частині, з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року по справі №160/25678/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 04.07.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк