Справа № 600/524/24-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/524/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

08 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 24.01.2024 року №00000569/ж10/24-13-07-04/ винесене відносно ОСОБА_1 ГУ ДПС у Чернівецькій області про сплату штрафних санкцій в сумі 340,00 грн;

- визнати протиправним на скасувати податкове повідомлення рішення від 24.01.2024 року №00000570/ж10/24-13-07-04/ винесене відносно ОСОБА_1 ГУ ДПС у Чернівецькій області про сплату штрафних санкцій в сумі 1020,00 грн;

- стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач вказала, що під час проведення фактичної перевірки відповідач грубо порушив вимоги податкового законодавства щодо призначення та проведення такої перевірки, і такі порушення на думку позивача зумовлюють протиправність прийнятого рішення.

При цьому, на переконання позивача, зміст наказу не стосується його, як суб`єкта господарювання, а тому на підставі такого наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області не мало прав та повноважень проводити фактичну перевірку господарської діяльності останнього, та як наслідок складати відносно позивача спірні рішення, а також сама перевірка є такою, що призначена з порушенням визначеного законом порядку.

Зокрема, позивач наголошував на тому, що всупереч податкового законодавства відповідачем в наказі не зазначено найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), відсутні відомості, що суб`єктом перевірки є саме ФОП ОСОБА_1 не зазначено періоду діяльності, який буде перевірятися, а також підстави для проведення фактичної перевірки, які б відповідали п.п. 80.2.3 Податкового кодексу України.

Наголошував на тому, що в акті перевірки не встановлено порушень позивачем встановленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування, відповідно вважає, що за результатами проведеної фактичної перевірки відсутні підстави для накладення на нього штрафних санкцій.

Окрім іншого, позивач зазначив, що в акті фактичної перевірки відповідачем не визначено об`єктів, щодо яких не було подано повідомлення за формою 20-ОПП, а також не встановлено, щодо яких саме об`єктів оподаткування у ФОП ОСОБА_1 виник обов`язок подати заяву форму 20-ОПП, коли цей обов`язок у неї виник та на якій підставі, коли були оформлені правовстановлюючі документи на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування, відповідно не встановлено порушення строків надання платником податків відомостей про ці об`єкти оподаткування за формою №20 - ОПП.

Також, позивач вказує на те, що в наказі на проведення перевірки не вказаний період діяльності який підлягає перевірці, в акті перевірки такого періоду також не вказано. Також, в акті перевірки не відображено фактичні дані про період часу протягом якого позивач дійсно здійснювала свою господарську діяльність у Сімейному Монтессорі центрі "Водограйкідс".

Відтак, на думку позивача, у неї відсутній передбачений законом обов`язок повідомляти податковий орган про вказаний об`єкт за формою 20-ОПП, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Окрім іншого, позивач зазначив те, що проведення перевірки, на підставі зазначеного вище наказу щодо дотримання позивачем порядку подання форми 20-ОПП - є незаконним та безпідставним, оскільки перевірка даного питання не входила до предмету фактичної перевірки, що визначений наказом.

Також зазначено, що предметом фактичної перевірки, яка призначена на підставі наказу, може бути виключно питання контролю за дотриманням платником податків порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування.

Відповідно, на думку позивача, право податкового органу на витребування від платника податків документів, що стосуються даної фактичної перевірки, а також обов`язок платника податків вести та зберігати податкові документи та надавати їх податковому органу під час перевірки, - обмежується тим обсягом документів, котрі належать виключно до предмету перевірки.

В акті перевірки не встановлено факту здійснення позивачем розрахункових операцій, у зв`язку з чим в останнього відсутній обов`язок вести облік та зберігати податкові документи, що пов`язанні з їх проведенням, як наслідок відсутній обов`язок їх надання контролюючому органі, тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до Головного управління ДПС у Чернівецькій області 02.11.2023 року за вх. №П/530 надійшла заява громадянки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) від 20.10.2023 року з приводу порушень порядку провадження господарської діяльності з боку організаторів діяльності приватного дитячого садка Vodograykids за адресою м. Чернівці, вул. Воробкевича, 31 А. Зі змісту заяви вбачається, що у приватному дитячому садку Vodograykids невстановлені особи здійснюють підприємницьку діяльність, а саме догляд за дітьми, без належної державної реєстрації в якості суб`єкта господарювання, використовують найману працю інших осіб без належного оформлення трудових відносин, та відповідно без дозвільних документів.

21.11.2023 року Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийнято наказ № 1459-п, про проведення фактичної перевірки Сімейного Монтессорі центра "Водограйкідс" за адресою: Чернівецька область, м.Чернівці, вул. С.Воробкевича, 31-А, з питань здійснення контролю за дотриманням порядку проведення розрахункових операцій, готівкових розрахунків з використанням електронних платіжних засобів, неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками, дотримання роботодавцем законодавства з питань укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, наявності ліцензії на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, контролю за дотриманням вимог законодавства щодо встановлення державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки, терміном проведення перевірки з 29.11.2023 року по 08.12.2023 року тривалістю 10 діб.

На підставі зазначеного вище наказу та направлення на перевірку від 29.11.2023 року № 2617, 2618, проведено фактичну перевірку Сімейного Монтессорі центру "Водограйкідс", за адресою: вул.Воробкевича, 31-А, м.Чернівці.

За результатами перевірки складено акт (довідку) фактичної перевірки від 08.12.2023 року №7714/ж5/24-1413-07-04/, згідно з висновками якого встановлено порушення, зокрема:

-п.п.44.1, 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI, а саме не представлено жодного документа щодо здійснення фінансово-господарської діяльності, та не надано такі документи на вручений ФОП ОСОБА_1 запит у терміни до закінчення фактичної перевірки;

- ст. 24 Кодексу законів про працю України (зі змінами), постанова КМУ від 17.06.2015 №413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органом про прийняття працівника на роботу»;

- п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755 - VI (із змінами та доповненнями) не повідомлено контролюючий орган за основним місцем обліку платника податків про об`єкти оподаткування, за формою №20-ОПП.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 24.01.2024 року:

- № 000000569/ж10/24-13-07-04/, яким застосовано штрафні санкції у сумі 340,00 грн за платежем адміністративні штрафи та інші санкції за встановлене порушення передбачене п.63.3 ст. 63 Податкового кодексу України - не повідомлено контролюючий орган за основним місцем обліку платника податків про об`єкти оподаткування, за формою № 20-ОПП;

- № 000000570/ж10/24-13-07-04/, яким застосовано штрафні санкції у сумі 1020,00 грн за платежем адміністративні штрафи та інші санкції за встановлене порушення передбачене п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст. 44 Податкового Кодексу України не забезпечено зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених ст. 44 Податкового кодексу України строків їх зберігання та або ненадання платником податків контролюючим органам оригінали документів (крім документів отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних ) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках передбачених ПКУ.

Також судом досліджено, письмові пояснення ОСОБА_1 , зі змісту яких встановлено, що остання надає послуги згідно КВЕДІВ своєї господарської діяльності в приміщенні, яке орендує на підставі договору оренди.

Крім того, в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зі змісту яких встановлено, що останні відмовились надавати пояснення під час перевірки на підставі ст. 63 Конституції України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України (далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до приписів пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Положеннями статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Главою 8 ПК України визначені види перевірок контролюючих органів та порядок їх проведення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 75.1.3. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Так, відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Вимоги щодо змісту наказу безпосередньо встановлені абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України, відповідно до якого в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Вирішуючи даний спір, суд звертає увагу на те, що саме по собі виконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо організації податкового контролю, зокрема, шляхом проведення фактичної перевірки не є порушенням прав платника, не спричиняє і не може спричинити негативних наслідків для нього у випадку належного ведення господарської діяльності, фінансової звітності, бухгалтерського обліку, у відповідності до норм податкового законодавства.

Колегія суддів вважає, що наказ ГУ ДПС у Чернівецькій області, який слугував підставою проведення перевірки відповідає вимогам, що передбачені до його змісту абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України, зокрема в частині того, що: наказ містить дату видачі, найменування контролюючого органу, адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мету, вид, підстави для проведення перевірки, дату початку і тривалість перевірки, тощо, а також підписаний начальником контролюючого органу та скріплений печаткою ГУ ДПС у Чернівецькій області.

На думку суду, аргументи позивача щодо того, що в наказі про проведення фактичної перевірки обов`язково має вказуватись найменування та реквізити суб`єкта, який перевіряється є помилковими, з огляду на те, що в нормах пункту 81.1 статті 81 ПК України законодавець обумовив проведення такого виду перевірки не тільки за ознакою суб`єкта, а і за об`єктом перевірки. Іншими словами, за наявності відповідної скарги щодо порушення вимог податкового законодавства, скаржник не завжди оперує інформацією щодо платника податків, яким імовірно на його думку вчиняє правопорушення. Саме тому, законодавець наділив фіскальний орган повноваженнями проводити/призначати фактичні перевірки в місцях вчинення імовірних порушень вимог законодавства, імперативно визначивши, що у разі проведення перевірки в іншому місці, зазначається - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться.

Відтак, доводи апелянта про те, що під час проведення фактичної перевірки відповідач грубо порушив вимоги законодавства щодо призначення та проведення такої перевірки, а також аргументи з приводу не відповідності наказу вимогам податкового законодавства є безпідставними.

Аналогічно, судом також відхиляються і аргументи з приводу того, що в наказі про проведення перевірки не зазначено період діяльності, який буде перевірятися, оскільки фактична перевірка є відмінною від інших видів перевірок (планових, позапланових, камеральних, тощо), і як правило, при такому виді перевірки, і саме у випадку позивача безпідставним було б визначати податковим органом період перевірки, за відсутності даних про суб`єкта перевірки, і за наявності відомостей за результатами розгляду скарги, які стосуються виключно об`єкта перевірки.

З приводу аргументів позивача, щодо відсутності підстав для проведення фактичної перевірки, які б відповідали п.п.80.2.3, Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось вище, у спірному наказі правовою підставою призначення фактичної перевірки відповідачем вказано п.п.80.2.3, статті 80 Податкового кодексу України. При цьому, передумовою проведення фактичної перевірки, з підстав передбачених зазначеними вище підпунктами ПК України мало бути отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування, які б свідчили про можливі порушення платником податків податкового законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Судом встановлено, що до контролюючого органу надійшла заява громадянки ОСОБА_2 , з приводу порушення порядку провадження господарської діяльності з боку організаторів діяльності приватного дитячого садка Vodograykids за адресою м. Чернівці, вул. Воробкевича, 31 А. Зокрема, в заяві зазначено, що у приватному дитячому садку Vodograykids невстановлені особи здійснюють підприємницьку діяльність, а саме догляд за дітьми, без належної державної реєстрації в якості суб`єкта господарювання, використовують найману працю інших осіб без належного оформлення трудових відносин, та відповідно без дозвільних документів, а також за наявності податкової інформації щодо здійснення діяльності без дозвільних документів, з метою перевірки суб`єкта господарювання щодо можливих порушень останнім податкового законодавства та інформації наведеної в заяві, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби - відповідачем проведено фактичну перевірку та виявлено порушення, які зафіксовані в акті перевірки, а тому суд вважає, необґрунтованими твердження позивача з даного приводу.

Водночас, суд звертає увагу на те, що вимоги чинного податкового законодавства не передбачають обов`язку щодо зазначення контролюючим органом у наказі на проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у пп. 80.2.1 - 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Щодо доводів позивача про те, що порушення, виявлені відповідачем в процесі здійснення фактичної перевірки не могли бути встановлені під час проведення фактичної перевірки, оскільки не були предметом такої перевірки, суд зазначає таке.

Аналізуючи положення ст.ст. 75, 80 ПК України слід зазначити, що змістом (особливістю) фактичної перевірки є перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (фактичний момент перевірки), що в свою чергу узгоджується із правом податкового органу прийти на перевірку без попередження у будь-яку годину доби, згідно робочого графіка суб`єкта господарювання, та уразі виявленого порушення зафіксувати його в акті перевірки. Наведе відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка неодноразово наводилась в подібних правовідносинах.

На переконання суду, будь-яке порушення вимог законодавства з юридичної точки зору має бути припиненим суб`єктом владних повноважень в разі його виявлення, незважаючи на те, що вид такого порушення не обумовлений наказом, який слугував підставою для проведення перевірки.

Також, оцінюючи доводи позивача суд звертає увагу на висновки Верховного Суду в справі №420/9909/23 від 26.03.2024 року, в яких зазначається про те, що аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме наявність / отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи.

У разі наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне посилання на вимоги пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, але не розкрито змісту наявної / отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які, імовірно, порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення.

Посилання в наказі на пункт 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, що містить увесь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

З огляду на наведене слід дійти висновку, що у спірному випадку в наказі чітко вказані як правова, так і фактична підстави для призначення перевірки. Фактичну підставу детально описано шляхом посилання на отриману інформацію щодо можливого порушення та зазначено сферу, якої ця інформація стосується, що свідчить про конкретизацію фактичної підстави. Тому висновки позивача з даного приводу є суперечливі та не відповідають дійсності, оскільки обсяг інформації в наказі повністю відповідає вимогам законодавства.

Щодо порушення позивачем п.63.3 статті 63 ПК України, в частині не повідомлення контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків про об`єкти через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП, суд зазначає наступне.

Згідно наявного в матеріалах справи акту перевірки встановлено, що позивачем не подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою 20-ОПП.

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що згідно договору про оренду приміщення фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , орендує приміщення, де розташований сімейний Монтессорі центрі - Водограйкідс, за адресою: АДРЕСА_2 , що власне не заперечувалось позивачем під час судового розгляду справи.

Нормами статті 63 ПК України законодавець визначив загальні положення щодо обліку платників податків.

Натомість, в гіпотезі п.63.1 статті 63 ПК України зазначається, що облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вказані умови і мета, окрім іншого, відповідно до норм пункту 63.3 статті 63 ПК України реалізовуються контролюючим органом за місцем розташування як платника податків, так і об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктом оподаткування, згідно з пунктом 22.1 статті 22 ПК України можуть бути майно, товари, доход (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, із наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 9 грудня 2011 року №1588 із змінами та доповненнями (далі - Порядок №1588).

Згідно з пунктом 8.1 Порядку №1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Положеннями пункту 8.2 Порядку №1588 визначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Повідомлення за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.

Основною метою запровадження форми №20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).

Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Згідно з пунктом 8.4 Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Тобто, повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до контролюючого органу.

Вказана позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №560/3008/19.

Судова колегія вважає, що вказані обставини спростовують доводи апелянта про відсутність обов`язку останнього щодо повідомлення контролюючого органу про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП, оскільки позивачем надавались послуги (здійснювалась господарська діяльність ) за місцем розташування такого об`єкта.

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що спірне податкове повідомлення - рішення № 00000569/ж10/24-13-07-04/ від 24.01.2024 року винесене правомірно на підставі та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Оцінюючі спірні правовідносини в частині правомірності чи протиправності податкового повідомлення - рішення від 24.01.2024 року № 00000570/ж10/24-13-07-04/, суд зазначає таке.

Судом встановлено, зокрема згідно письмових пояснень ФОП ОСОБА_1 вбачається про те, що в орендованому приміщенні остання здійснює підприємницьку діяльність щодо надання послуг догляду за дітьми, однак відповідно жодного підтверджуючого документу на таку господарську діяльність не представила під час перевірки.

Відтак, податковим органом ФОП ОСОБА_1 було вручено особисто відповідний запит на отримання підтверджуючих документів, однак до закінчення перевірки жодної відповіді не отримано.

Статтею 24 Кодексу законів про працю України (зі змінами) та постановою Кабінету Міністрів України від 17,06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів:

- засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг;

- на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

У разі подання повідомлення засобами електронного зв`язку із використанням електронного цифрового підпису працівник може бути допущений до роботи одразу після відправлення такого повідомлення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (зі змінами) (далі - Закон № 2464) платниками єдиного внеску є роботодавці фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Судом встановлено, що на виконання наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 21.11.2023 № 1403-п «Про проведення фактичної перевірки» та направлень від 21.11.2023р. №2527, №2526 за вказаною адресою встановлено, що громадянки ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 здійснюють догляд за дітьми отримуючи заробітну плату.

Згідно встановлених обставин в справі та пояснень встановлено, що наймані працівники надають послуги у «Vodograykids», а саме: догляд за дітками.

В подальшому, відповідно до наказу від 29.11.2023 № 1459-п «Про проведення фактичної перевірки» та направлень від 29.11.2023р. №2617, №2618, ФОП ОСОБА_1 в своєму поясненні відмовилась надати інформацію щодо трудових відносин з громадянками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .. Вказані громадянки згідно ст. 63 Конституції України відмовились надати будь які пояснення. Відповідно зафіксовано факт надання послуг вказаними громадянками в Сімейному Монтессорі центрі Vodograykids за адресою: Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Сидора Воробкевича, 31- А без належно оформлених трудових відносин.

Відповідно до п. 44.1 та 44.6 статті 42 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

З огляду на викладене вище, судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що відповідач під час прийняття оскаржуваного податкового - повідомлення рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.