Справа № 260/4001/23
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/4001/23 пров. № А/857/18343/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі № 260/4001/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області про визнання неправомірними дії суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Рейті С.І. у м. Ужгороді Закарпатської області 12 вересня 2023 року у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи),), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (далі також ГУ ДСНС, відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії ГУ ДСНС щодо складання оновлених довідок до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі також ГУ ПФУ) без урахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених законодавством із розмірів встановлених для основних видів грошового забезпечення на час виникнення права на перерахунок пенсії;

- зобов`язати ГУ ДСНС підготувати та надати до ГУ ПФУ оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі також - Закон № 2262-ХІІ), статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі також Закон № 2011-ХІІ) та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі також Постанова № 704) (в первинній редакції на дату прийняття), яке складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

07 вересня 2023 року позивачем подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог повернуто заявнику без розгляду.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись із вказаними ухвалою та рішенням, їх оскаржив позивач, оскільки вважає такі безпідставними та необґрунтованими, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що відзив на позовну заяву надійшов з порушенням строку, встановленого судом першої інстанції, без зазначення причин пропуску строку, а копія відзиву з доданими матеріалами не була надіслана позивачу, що унеможливило подання ним заяви про зменшення розміру позовних вимог у встановлені КАС України строки.

Вважає, що у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 повинно бути зазначено розмір надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% та премії 130%, у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 - надбавка за особливості проходження служби у розмірі 50% та премії 150%.

У відповідь на подану апеляційну скаргу відповідач подав відзив, у якому заперечує проти вимог скарги, вважає її безпідставною та необґрунтованою, просить відмовити у задоволенні вимог апелянта, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

05.12.2022 року позивач звернувся до ГУ ДСНС із заявою, в якій просив підготувати і надати оновлені довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною або аналогічною штатною посадою, яку займав на добу звільнення із служби станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 та 01.01.2022 роки.

16.12.2022 ГУ ДСНС листом № 52 02-6718/52 38 на заяву позивача повідомило, що у ГУ ДСНС немає правових підстав для оформлення оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.02.2020 року та 01.01.2021 роки із зазначенням відомостей про розмір посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2020 року та 1 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт.

Позивач не погодившись з даними діями відповідача, звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій ГУ ДСНС щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року для перерахунку його пенсії.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 року у справі № 260/68/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зокрема, визнано протиправними дії ГУ ДСНС щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 року та 01.01.2021 року для перерахунку пенсії та зобов`язано ГУ ДСНС підготувати та надати до ГУ ПФУ оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, з врахуванням положень Постанови № 704, щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2020 та 01.02.2021.

На виконання вказаного рішення, відповідачем підготовано та направлено на адресу ГУ ПФУ Довідку від 25.04.2023 № 37 та Довідку від 25.04.2023 № 38 про розмір грошового забезпечення позивача за відповідною посадою, для перерахунку пенсії станом на 01.01.2020 та 01.01.2021, з врахуванням положень Постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття), щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законами України від 14.11.2019 року № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та від 15.12.2020 року № 1082-1X «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками, із зазначенням відомостей про розміри додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Згідно довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2020 року від 25.04.2023 року № 37, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною посадою за нормами чинними на 01.01.2020 року становить усього 32867,00 грн. та складається із таких складових: посадовий оклад 10600,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням полковник 1770,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 6185,00 грн., надбавка за особливості проходження служби 40% - 7422,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 20% - 2120,00 грн., премія 45% посадового окладу 4770,00 грн.

Згідно довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2021 року від 25.04.2023 року № 38, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною посадою за нормами чинними на 01.01.2021 року становить усього 33781,00 грн. та складається із таких складових: посадовий оклад 11450,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням полковник 1910,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 6680,00 грн., надбавка за особливості проходження служби 40% - 8016,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 20% - 2290,00 грн., премія 30% посадового окладу 3435,00 грн.

Але, як зазначає позивач, вказані у довідках додаткові види грошового забезпечення, а саме: надбавка за особливості проходження служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень та премія, не відповідали щомісячним показникам, які були вказані у відповіді ГУ ДСНС від 17.04.2023 року № 52 02-2287/52 38 на запит ОСОБА_1 на публічну інформацію від 10.04.2023 року.

Так, зі змісту відповіді відповідача від 17.04.2023 року на запит позивача про надання інформації конкретних розмірів (в процентному відношенні до яких видів грошового забезпечення), які були встановлені та виплачувались станом на 01.01.2020, 01.01.2021 позивачу наступні додаткові види грошового забезпечення: надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, премія, вбачається, що додаткові вили грошового забезпечення за запитуваний період виплачені в наступному розмірі: станом на 01.01.2020 року: надбавка за вислугу років 45%, надбавка за особливості проходження служби 50%, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15%, премія 130 % та станом на 01.01.2021 року: надбавка за вислугу років 50%, надбавка за особливості проходження служби 50%, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15%, премія 150%.

З урахуванням наведеного, на думку позивача (на підставі відповіді на запит), показники додаткових видів грошового забезпечення довідок від 25.04.2023 року №№ 37, 38 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 не відповідають показникам додаткових видів грошового забезпечення, визначених наказами ГУ ДСНС щодо встановлення виплат грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу на 2020 та 2021 роки.

08.05.2023 позивач звернувся до ГУ ДСНС із запитом на публічну інформацію, у якому просив роз`яснити, на підставі яких документів (розпоряджень) при виготовленні довідок №№ 37 та 38 від 25.04.2023 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 були визначені: надбавка за особливості проходження служби та премії, що не відповідає даним згідно листа відповідача від 17.04.2023 року № 52 02-2287/52 38, та надати копії вищенаведених документів (розпоряджень).

Листом від 12.05.2023 року № 52 01-2781/52 38 ГУ ДСНС повідомлено позивача, що відповідно до наказу МВС України від 06.03.2018 року № 179 «Про затвердження схем тарифних розрядів за посадами осіб рядового і начальницького складу Державної служби України з надзвичайних ситуацій» визначено схеми тарифних розрядів за посадами осіб рядового і начальницького складу, які встановлюються Головним управлінням з 01.03.2018 року по теперішній час.

Вказано про те, що на підставі рішення від 28.03.2023 року № 260/68/23 позивачу були надані довідки №№ 37 та 38 від 25.04.2023 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 відповідно до Постанови № 704 та вищевказані нормативно-правові документи, на підставі яких були видані довідки, знаходяться в загальнодоступній системі законодавства України.

Позивач, не погоджуючись з даними діями відповідача, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача спростовані відповідачем, є необґрунтованими та суперечать положенням діючого законодавства, що регулюють спірні відносини.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали та рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частинами першою та другою статті 160 КАС України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга статті 171 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За правилами статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Розміром позову є кількісна характеристика позовних вимог. Отже, збільшення або зменшення розміру позовних вимог може відбутися шляхом зміни кількісних характеристик позовних вимог, але в межах спірних правовідносин.

Водночас предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені статтею 5 КАС України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що свідчить про обрання позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права або його доповнення, у межах спірних правовідносин.

При цьому, під зміною предмета позову слід розуміти зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Наслідком розгляду заяви, зміст якої свідчить про одночасну зміну предмета і підстав позову є повернення такої заяви та розгляд раніше заявлених позовних вимог, якщо позивач не відмовляється від позову.

Подання такої заяви не повинно призводити до заявлення по суті нового адміністративного позову.

Проаналізувавши наведені процесуальні норми, суд апеляційної інстанції зазначає, що після відкриття провадження у справі за предметом позову, визначеним прохальною частиною позовної заяви, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши відповідну заяву. При цьому, норми КАС України дозволяють позивачу скористатись таким правом до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Аналізуючи такі доводи позивача, суд апеляційної інстанції зауважує, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставами позову є ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

В адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). Під час розгляду справи суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених позивачем вимог.

Вказаний принцип знайшов своє відображення у частині другій статті 9 КАС України, в якій вказано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Цей принцип також передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Так, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом з метою реалізації права на перерахунок основного розміру пенсії з врахуванням положень постанови № 704, відповідно до якої розмір грошового забезпечення, складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог повернуто заявнику без розгляду у зв`язку з пропуском строку, що визначений частиною першою статті 47 КАС України, тобто після закінчення підготовчого провадження.

Разом з тим, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що підставою для подання заяви про зменшення розміру позовних вимог слугував відзив відповідача на позовну заяву, який надійшов з порушенням строку встановленого судом першої інстанції та без зазначення причин пропуску такого, а копія відзиву з доданими матеріалами не була надіслана позивачу, що унеможливило подання ним заяви про зменшення розміру позовних вимог у встановлені КАС України строки.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до статті 119 КАС України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

В абзаці 3 резолютивної частини ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 23 травня 2023 року встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з положеннями частин першої, третьої та четвертої статті 162 КАС України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються, зокрема, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Натомість, відзив на позовну заяву підписаний електронним підписом представника відповідача лише 19 липня 2023 року та зареєстрований у суді першої інстанції 20 липня 2023 року, що свідчить про недотримання відповідачем вимог ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 23 травня 2023 року та положень КАС України щодо строку надання відзиву на позовну заяву.

У рішенні від 08 листопада 2018 року у справі «Созонов та інші проти України» Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Таким чином, суд першої інстанції не дослідив дотримання відповідачем строку для подання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують надіслання відзиву і доданих до нього доказів позивачу, що у свою чергу позбавило позивача можливості скористатися правом на подання заяви про зменшення розміру позовних вимог у встановлені КАС України строки.

Що стосується обраного позивачем способу захисту своїх порушених прав, викладеного у заяві про зменшення розміру позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходить з того, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (стаття 2 КАС України).

Ця мета кореспондується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

ЄСПЛ у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі ОСОБА_2 проти України, п. 64).

Засіб юридичного захисту має бути ефективним в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 у справі Аксой проти Туреччини (Aksoy v. Turkey), п. 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення від 24.07.2012 у справі Джорджевич проти Хорватії, п. 101; рішення від 06.11.1980 у справі Ван Остервійк проти Бельгії, п.п. 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів. Зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції (постанова Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16 СМ, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12 ).

З огляду на необхідність обрання найбільш ефективного способу захисту порушеного права, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, обрати спосіб захисту прав особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав.

У випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії після скасування його адміністративного акту.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підстави позову фактично не змінились, а саме позивач звернувся до суду з метою реалізації права на перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки з урахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених законодавством із розмірів, встановлених для основних видів грошового забезпечення на час виникнення права на перерахунок пенсії. В даному випадку, позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог шляхом:

- визнати неправомірними дії ГУ ДСНС щодо складання оновлених довідок до ГУ ПФУ без урахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених законодавством із розмірів встановлених для основних видів грошового забезпечення на час виникнення права на перерахунок пенсії, які полягають у визначенні станом на 01.01.2020: надбавки за особливості проходження служби у розмірі 40% та премії 45% і станом на 01.01.2021: надбавки за особливості проходження служби у розмірі 40% та премії 30%;

- зобов`язати ГУ ДСНС підготувати та надати до ГУ ПФУ оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону № 2011-XII та з врахуванням положень Постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття), яке складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі станом на 01.01.2020: надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% та премії 130% і станом на 01.01.2021: надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% та премії 150%.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

За змістом частини четвертої статті 63 Закону 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 9 Закону № 2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 2 Постанови № 704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 5 Постанови № 704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право установлювати, зокрема надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, а також здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року № 623 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі також Інструкція № 623).

Інструкція № 623 затверджена з метою визначення умов та розмірів виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, розроблена, зокрема, відповідно до Постанови № 704, та визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу).

Пунктом 2 Інструкції № 623 передбачено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від посади, спеціального звання, тривалості та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

Відповідно до пункту 3 розділу I Інструкції № 623 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підставами для виплати грошового забезпечення є наказ:

керівника органу управління (підрозділу) про призначення на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру, та встановлення відповідних окладів, надбавок, доплат тощо;

керівника закладу освіти ДСНС про зарахування на навчання із встановленням відповідних окладів, надбавок, доплат тощо;

керівника органу управління (підрозділу) про зарахування в розпорядження (пункту 8 розділу I Інструкції № 623).

Фактично, спірні правовідносини виникли з приводу неправомірних дій, на думку позивача, щодо внесення ГУ ДСНС до виданих ОСОБА_1 довідок станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії надбавки за особливості проходження служби та премії у розмірі, меншому ніж щомісячні показники, які вказані у відповіді ГУ ДСНС від 17.04.2023 № 52 02-2287/52 38 на запит ОСОБА_1 на публічну інформацію від 10.04.2023.

Оцінюючи обґрунтованість вимог позивача про необхідність складення відповідачем довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 для перерахунку пенсії з урахуванням надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% та премії 130% і станом на 01.01.2021 - надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% та премії 150%, апеляційний суд враховує наступне.

Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі також Порядок № 45), згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Внаслідок визнання нечинними змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, з 05 березня 2019 року діє редакція пункту 5 Порядку № 45, що була чинною до внесення таких змін.

Так, пунктом 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін Постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103 (далі також Постанова №103), передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:

посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Підпунктом 2 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Разом з тим, Постанова № 704 не містить імперативної вказівки на обов`язковий відсоток виплати премії у 105% (від посадового окладу).

Отже, чинне нормативне регулювання не встановлює фіксованих розмірів спірних додаткових видів грошового зобов`язання, які враховуються для перерахунку пенсії, а лише передбачає мінімальні або ж граничні розміри вказаних складових грошового забезпечення. При цьому встановлення граничного розміру вказує на те, що відповідний вид певної складової грошового забезпечення має мінімальні та максимальні кількісні показники, які можуть варіюватися, тобто не є сталими величинами.

Розділом V Інструкції № 623 передбачено надбавка за особливості проходження служби.

Пунктами 1 та 2 цього розділу встановлено, що особам рядового і начальницького складу виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 50 відсотків посадового окладу, окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років.

Особам рядового і начальницького складу залежно від складності, важливості, інтенсивності та умов служби розмір надбавки за особливості проходження служби, установлений відповідно до пункту 1 цього розділу, може збільшуватися до 100 відсотків посадового окладу, окладу за спеціальним званням з урахуванням надбавки за вислугу років. Перелік посад, за якими встановлюється надбавка за особливості проходження служби понад розмір, установлений відповідно до пункту 1 цього розділу, затверджується наказом ДСНС у межах фонду грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 3 Розділу V Інструкції № 623 розмір надбавки за особливості проходження служби встановлюється наказом керівника органу управління (підрозділу) на початку року із зазначенням конкретного розміру кожній особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту залежно від складності, важливості, інтенсивності та умов служби з урахуванням асигнувань на грошове забезпечення на відповідний рік.

Розділом ХVІ Інструкції № 623 передбачено преміювання осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 1 цього розділу передбачено, що керівники органів управління (підрозділів) мають право в межах фонду преміювання та економії грошового забезпечення здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі, визначеному наказом ДСНС на відповідний рік, але не менше 10 відсотків фонду посадових окладів.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) здійснюється відповідно до положення про преміювання, розробленого органом управління (підрозділу) з метою визначення порядку матеріального заохочення осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів), з урахуванням специфіки та особливостей виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та розпоряджень і вказівок керівників органів управління (підрозділів).

Аналіз приписів пункту 5 Порядку № 45 дає підстави для висновку, що для перерахунку пенсії щомісячні надбавки, доплати та премія враховуються у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Також слід зазначити, що підхід щодо зазначення у довідках про розмір грошового забезпечення різних відсоткових показників надбавки за особливості проходження служби та премії особам, які проходять службу (кадровим військовим) у розмірі фактично виплачених сум, та пенсіонерам з числа військовослужбовців, яким довідки видаються на виконання рішень судів, у гарантовано мінімальних розмірах, є протиправним, та таким, що не ґрунтується на нормі закону.

Надбавка за особливості проходження служби та премія не є складовими грошового забезпечення, конкретний розмір яких установлений Кабінетом Міністрів України. Розмір цих складових грошового забезпечення не є постійним і визначається керівником в залежності від певних обставин, зокрема виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік.

Виходячи з положень абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 така щомісячна виплата як премія має бути зазначена у відповідних довідках про розмір грошового забезпечення у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Аналогічну правову позицію щодо необхідності зазначення у відповідних довідках для перерахунку пенсій розміру премії, визначеного у середньому розмірі, що фактично виплачений за відповідною посадою, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) (провадження № 11-308заі18).

При вирішення вказаного спору, апеляційний суд керувався також постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2024 року у зразковій справі № 380/19324/23.

Колегія суддів встановлено, що позивача звільнено зі служби із посади заступника начальника Головного управління начальника Управління з питань планування дій у надзвичайних ситуаціях ГУ з питань надзвичайних ситуацій.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 45 відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

За прирівняною посадою, яку обіймав позивач на час призначення пенсії, станом на 01.01.2020 виплачувалась надбавка за особливості проходження служби у розмірі 50% та премія в розмірі 130%, станом на 01.01.2021 - надбавка за особливості проходження служби у розмірі 50% та премія в розмірі 150%, розмір яких встановлено у відповіді ГУ ДСНС від 17.04.2023 року № 52 02-2287/52 38 на запит ОСОБА_1 на публічну інформацію від 10.04.2023 року (а.с. 7).

Відповідач не довів дотримання ним вимог абзацу 5 пункту 5 Порядку № 45 при оформленні довідок № 37 та № 38 від 25.04.2023 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та правильність визначення у ній відсоткового розміру надбавки за особливості проходження служби та премії.

У випадку позивача, розмір надбавки за особливості проходження служби та премії у відповідності до положень абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін Постановою № 103, мав бути визначений у довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 у середньому розмірі, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, з якої його було звільнено на пенсію.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи вказані правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначення відповідачем надбавки за особливості проходження служби у розмірі 40% та премії у розмірах 45% та 30% при виготовленні оновлених довідок № 37 та № 38 від 25.04.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 , згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 у справі № 260/68/23 є неправомірним.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог необхідно задовольнити шляхом визнання неправомірними дій відповідача щодо складання оновлених довідок без урахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених законодавством із розмірів встановлених для основних видів грошового забезпечення на час виникнення права на перерахунок пенсії, які полягають у визначенні станом на 01.01.2020: надбавки за особливості проходження служби у розмірі 40% та премії 45% і станом на 01.01.2021: надбавки за особливості проходження служби у розмірі 40% та премії 30% та зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону № 2011-XII та з врахуванням положень Постанови № 704, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі станом на 01.01.2020: надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% та премії 130% і станом на 01.01.2021: надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% та премії 150%.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У розрізі викладеного, оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд приходить до переконання, що такі є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що призвело до відмови у задоволенні позовних вимог, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі № 260/4001/23, скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області щодо складання оновлених довідок до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області без урахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених законодавством із розмірів встановлених для основних видів грошового забезпечення на час виникнення права на перерахунок пенсії, які полягають у визначенні станом на 01.01.2020: надбавки за особливості проходження служби у розмірі 40% та премії 45% і станом на 01.01.2021: надбавки за особливості проходження служби у розмірі 40% та премії 30%.

Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яке складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі станом на 01.01.2020: надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% та премії 130% і станом на 01.01.2021: надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% та премії 150%.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар