Справа № 440/8604/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 р. Справа № 440/8604/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, м. Полтава, повний текст складено 20.02.24 року у справі № 440/8604/21

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 2051162,50 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на 21190,03 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб на 303173,29 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 858749,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 154095,28 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на безпідставність, необгрунтованість та протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 року у справі № 440/8604/21 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, винесене Головним управлінням ДПС у Полтавській області про збільшення Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 2051162,50 грн.

Визнано частково протиправним та частково скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, винесене Головним управлінням ДПС у Полтавській області про збільшення Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на 21190,03 грн, в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору в розмірі 15182,65 грн в т.ч. штраф - 12952,00 грн, пеня - 2230,65 грн.

Визнано частково протиправним та частково скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, винесене Головним управлінням ДПС у Полтавській області про збільшення Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб на 303173,29 грн, в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 159033,59 грн в т.ч. штраф - 138295,36 грн, пеня - 20738,23 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, винесене Головним управлінням ДПС у Полтавській області про зменшення Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 858749,00 грн.

Визнано частково протиправним та частково скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, винесене Головним управлінням ДПС у Полтавській області про збільшення Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» суми грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 154095,28 грн, в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 147666,74 грн в т.ч. податкове зобов`язання - 134242,49 грн, штраф - 13424,25 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, винесене Головним управлінням ДПС у Полтавській області про застосування до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 1020,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач, Головне управління ДПС у Полтавській області, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 року у справі № 440/8604/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції не досліджено обставини справи та безпідставно не враховано позиції ГУ ДПС у Полтавській області стосовно обставин, за яких приймались оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення. Зазначає, що перевіркою встановлено відображення в бухгалтерському та податковому обліку взаємовідносин з контрагентами, які здійснені цілеспрямовано створюючи умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених Податковим кодексом України. Посилається на правильність висновків, викладених в акті від 10.06.2021 року №4068/16-31-07-01-10/03338030 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» зареєстроване як юридична особа та як платник податку на додану вартість. Основний вид економічної діяльності: 35.30 постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

У період з 20.04.2021 до 03.06.2021 Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на предмет дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2018 по 31.12.2020. За результатами перевірки складено акт від 10.06.2021 року №4068/16-31-07-01-10/03338030 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго»» (т.1 а.с. 66-188).

За висновками акту, перевіркою встановлено порушення позивачем:

1. підпункту 14.1.36, пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44 ПК України (із змінами та доповненнями), статті 1, статті 4, статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 6-7 П(с)БО 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 № 318 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248 у результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 858 749 грн., у тому числі за 2-4 кв. 2018 рік - 235 417 грн., за 2019 рік - 467 499 грн., за 2020 рік - 155 833 грн;

2. підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.181, підпункту 14.1.231, пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.6 статті 198 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1640930 грн., у т.ч. жовтень 2018 - 353333 грн., листопад 2018 - 51 083 грн., грудень 2018 - 26000 грн., січень 2019 - 26333 грн., лютий 2019 - 86667 грн., березень 2019 9917 грн., квітень 2019 - 111583 грн., травень 2019 - 132242 грн., липень 2019 - 131079 грн., серпень 2019 - 194904 грн., вересень 2019 - 16667 грн., жовтень 2019 - 37607 грн., листопад 2019 - 37392 грн., грудень 2019 - 180736 грн., січень 2020 - 11333 грн., лютий 2020 - 11333 грн., березень 2020 - 5667 грн., квітень 2020 - 2833 грн., червень 2020 - 61661 грн., вересень 2020 - 152560 грн.

Документи, що підтверджують обставини визначені пунктом 112.8 статті 112, статті 112-1 Податкового кодексу України в ході перевірки не надано.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених ПКУ та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

3. підпункту 14.1.129.1, підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14, підпункту 266.1.1 статті 266.1, підпункту 266.2.1 пункту 266.2, підпункту 266.9.1 пункту 266.9, підпункту 266.5.1. пункту 266.5 статті 266 ПК України в результаті чого занижено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на загальну суму 140086,62 грн., у т.ч. за 2-4 квартал 2018 - 25510,88 грн., 2019-53143,97 грн., 2020 - 58431,77 грн.

4. підпункту б пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями) та встановленого Порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку за формою 1ДФ затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556, а саме подання, за звітні періоди - 4 квартал 2018, 1-2 квартали 2019, в результаті чого подано податкові розрахунки з недостовірними відомостями.

Підприємству необхідно по закінченню перевірки подати коригування податкового розрахунку за формою 1-ДФ за звітні періоди: 4 квартал 2018, 1-2 квартали 2019.

5. підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.2, пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), в частині порушення своєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, в сумі 5295344,88 грн.

6. пункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.2, пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, пункту 1.4 підрозділу 10 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України №2755- VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), в частині порушення своєчасності перерахування військового збору за період, що перевірявся, в сумі 355926,54 грн.

Позивач не погодився з висновками акту та подав відповідачеві заперечення на акт № 29-17/1221 від 23.06.2021 та доповнення до заперечення на акт № 1/455 від 05.07.2021, в яких виклав доводи на спростування тверджень, якими обгрунтовано акт (т.1 а.с. 215-251).

За результатами розгляду заперечення та доповнення до заперечення відповідачем направлено позивачеві лист №247-38/6/16-31-07-01-18 від 09.07.2021 «Про надання відповіді на заперечення», яким повідомлено про залишення акту без змін (т.2 а.с. 1-10).

За результатами складення податковим органом акту та з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень, відповідачем складено та направлено позивачу податкові повідомлення-рішення від 15.07.2021 р.:

- № 1 (т.1 а.с. 43-45), відповідно до якого за порушення підпункту 14.1.36, підпункту 14.1.181, підпункту 14.1.231, пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту198.6 статті 198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 2051162,50 грн;

- № 1 (т.1 а.с. 46-50), відповідно до якого за порушення підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.2, пункту 168.1 статті 168, «а» пункту 176.2 статті 176 пункту 1.4 підрозділу 10 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на 21190,03 грн;

- № 1 (т.1 а.с. 51-55), відповідно до якого за порушення підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.2, пункту 168.1 статті 168, «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб на 303173,29 грн;

- № 1 (т.1 а.с. 56-58), відповідно до якого за порушення підпункту 14.1.36, пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, частини першої статті 4, статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 6-7 П(с)БО 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 № 318 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248 зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 858749,00 грн;

- № 1 (т.1 а.с. 59-61), відповідно до якого за порушення підпункту 14.1.129.1, підпункту 14.1.129-1, пункту 14.1 статті 14, підпункту 266.1.1 пункту 266.1, підпункту 266.2.1 пункту 266.2, підпункту 266.9.1 пункту 266.9, підпункту 266.5.1. пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 154095,28 грн;

- № 1 (т.1 а.с. 63-65)., відповідно до якого за порушення підпункту б пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України та Порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку за формою 1ДФ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.0І.2015 №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556, застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС у Полтавській області від 15.07.2021 № 1, № 1, № 1, № 1, № 1, № 1, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 15.07.2021: № 1 про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 2051162,50 грн; № 1 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору в розмірі 15182,65 грн в т.ч. штраф - 12952,00 грн, пеня - 2230,65 грн; № 1 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 159033,59 грн в т.ч. штраф - 138295,36 грн, пеня - 20738,23 грн; № 1 про зменшення позивачу суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 858749,00 грн; 1 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 147666,74 грн в т.ч. податкове зобов`язання - 134242,49 грн, штраф - 13424,25 грн; № 1 про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 1020,00 грн є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У відповідності до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.

При цьому за правилами п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються непідтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно висновку акту перевірки, встановлено завищення позивачем за період з 01.04.2018 по 31.12.2020 від`ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 858749 грн. Також згідно акту, перевіркою правомірності визначення податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.04.2018 по 31.12.2020 встановлено його завищення позивачем на загальну суму 1640930 грн.

Зокрема, актом перевірки встановлено, що позивачем включено до складу податкового кредиту з ПДВ за період з листопада 2018 по квітень 2019, жовтня 2019 по квітень 2020 суми ПДВ від вартості товару (пелети паливні), згідно первинних документів, оформлених від ТОВ «Маркетофіс» на загальну суму ПДВ 65167 грн. та ТОВ «Продтехснаб 11» на загальну суму ПДВ 106583 грн (т.1 а.с. 94).

Відповідачем встановлено завищення позивачем показника у рядку 10.1 Декларацій «Операції, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» на загальну суму 171750 грн.

Відповідно до позиції відповідача, придбання позивачем товарів у ТОВ «Продтехснаб 11» та ТОВ «Маркетофіс» є нереальними господарськими операціями з контрагентами.

З матеріалів справи встановлено, що 07.10.2019 р. між позивачем та ТОВ «Маркетофіс» укладено договір поставки гранул паливних № 07-10-19/1 (т.3 а.с. 107-110).

Серед видів діяльності ТОВ «Маркетофіс» наявні: 02.20 Лісозаготівлі; 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; тощо.

Відносини між позивачем та ТОВ «Маркетофіс» щодо поставок пеллети паливної мали місце у період з жовтня 2019 року до квітня 2020 року, що ж опалювальним сезоном. Поставки товару загальною вагою 115 т на суму 391000,00 грн, в т.ч. ПДВ 65166,70 грн, підтверджуються зареєстрованими податковими накладними, рахунками-фактурами, видатковими накладними, подорожніми листами (т.3 а.с. 116-139, 213-250, т.4 а.с. 1-19, 81-93, т.5 а.с. 1-4, т.11 а.с. 15-40).

Згідно висновків акту перевірки та матеріалів справи розрахунок за приданий товар проводився у безготівковій формі.

З листа ТОВ «Маркетофіс» № 35 від 09.07.2021 встановлено, що протягом жовтня 2019 - квітня 2020 року ним здійснювалась діяльність з виготовлення та реалізації пеллет паливних (т.3 а.с. 179).

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що між позивачем та ТОВ «Продтехснаб 11» укладено договір поставки гранул паливних № 1 від 28.09.2018 (т.3 а.с. 111-115).

Серед видів діяльності ТОВ «Продтехснаб 11» наявні: 02.20 Лісозаготівлі; 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; 16.29 Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; тощо.

Господарські відносини між позивачем та ТОВ «Продтехснаб 11» щодо поставок пеллети паливної мали місце у період з листопада 2018 року до квітня 2019 року, що також припадає на опалювальний сезон. Поставки товару загальною вагою 165 т на суму 639500,00 грн. в т.ч. ПДВ 106583,36 грн, підтверджуються зареєстрованими податковими накладними, рахунками-фактурами, видатковими накладними, подорожніми листами (т.3 а.с. 140-177, 213-250, т.4 а.с. 1-19, 63-80, т.5 а.с. 5-24, т.11 а.с. 41-76).

Згідно висновків акту перевірки та матеріалів справи, розрахунок за придбаний товар проводився у безготівковій формі.

З листа ТОВ «Продтехснаб 11» № 54 від 09.07.2021 встановлено, що протягом квітня 2018 - грудня 2020 року ним здійснювалась діяльність з виготовлення та реалізації пеллет паливних (т.3 а.с. 182).

Зазначені господарські операції з ТОВ «Маркетофіс» та ТОВ «Продтехснаб 11» в бухгалтерському обліку позивача відображені належним чином. Кредиторська заборгованість відсутня, що не оспорюється відповідачем. Отримання товару позивачем підтверджується відповідачем на сторінці 40 акту. Отже, взаємовідносини позивача з ТОВ «Маркетофіс» та ТОВ «Продтехснаб 11» характеризуються як дії, що викликали зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі позивача.

З матеріалів справи встановлено, що позивач використовує пеллети паливні в роботі котла твердопаливного водогрійного опалювального Herz BioMatic 500. Відповідно до паспорту котла (реєстраційний номер 2334), розрахункові види палива деревні пелети, розпалювальне паливо деревні пелети (т.3 а.с. 196-204).

Отже, придбання позивачем пеллет паливних пов`язане з виробництвом (виготовленням) та реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме, є складовою адміністративних витрат, необхідних для забезпечення функціонування ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з метою здійснення ним виробництва теплової енергії для її реалізації споживачам, спрямоване на отримання доходу і проводиться позивачем самостійно, тобто є господарською діяльністю в розумінні підпункту 14.1.36 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України.

Як вбачається з актів визначення ваги твердого палива, витраченого при роботі модульної твердопаливної котельні по вул. Комарова, 2а, м. Полтава, за період з листопада 2018 по квітень 2019, з жовтня 2019 по квітень 2020 використано гранули паливні загальною вагою 345,007 т (т.4 а.с. 45-60).

Встановлені обставини свідчать, що пеллети паливні, придбані позивачем у ТОВ «Маркетофіс» та ТОВ «Продтехснаб 11», використані позивачем у власній господарській діяльності з метою вироблення теплової енергії для забезпечення опалення адміністративної будівлі та виробничих будівель позивача, розташованих за адресою: вул. Польська (Комарова), 2а в м. Полтаві.

Споживання теплової енергії за вказаною адресою від інших джерел, зокрема, з використанням природного газу не проводиться, що підтверджується наданими позивачами доказами та не заперечується відповідачем.

Відтак наявна розумна економічна причина (ділова мета) придбання позивачем пеллет паливних у ТОВ «Маркетофіс» та ТОВ «Продтехснаб 11», а отримання позивачем податкових вигод є його вторинним (похідним) результатом.

Крім того, на спростування висновків податкового органу про нереальність господарських операції з контрагентами, позивачем до матеріалів справи було надано копію висновку експерта № 23 від 09.08.2021 за результатами проведення судово-економічної експертизи, проведеної судовим експертом ТОВ «Бюро судово - економічної експертизи та аудиту «І.В.А.» Скриль Н.В. На вирішення експерту поставлено низку питань, з відповідей на які встановлено, що наявними документами підтверджуються документально обсяги фактичного здійснення господарських операцій з ТОВ «Маркетофіс» та ТОВ «Продтехснаб 11» (т.4 а.с. 166-225).

Заперечуючи щодо можливості постачання позивачу пеллет паливних зазначеними контрагентами, відповідач зазначав, що фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з реалізації товарів на користь позивача при здійсненні поставки за невідомим напрямком і складено первинні документи (видаткові накладні) всупереч норм законодавства. Відсутня господарська операція як певна дія або подія, в основі якої має бути дійсний рух певного активу. Фактично мала місце реалізація товару, джерело походження якого не встановлене. Наявність факту проведення операцій є свідченням набуття позивачем у власність товарів, ТМЦ без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання.

Також, податковим органом під час перевірки встановлено, що позивачем включено до складу податкового кредиту з ПДВ за період з жовтня 2018 по вересень 2020 року суми ПДВ від вартості наданих послуг по капітальному ремонту (виготовлення нової металевої частини) котла ПТВМ 50 №3 котельні по вул. Ціолковського, 36 та послуги з реконструкції теплової мережі ЦТП35-ТК4-ж/б по вул. Ціолковського, 51 на загальну суму ПДВ 1469180 грн. з урахуванням коригування податкового кредиту на суму 75000 грн. в сторону зменшення по взаємовідносинах з ТОВ «Еверест Систем». Відповідачем встановлено завищення показника у рядку 10.1 Декларацій «Операції, які підлягають оподаткуванню за основною ставкою та нульовою ставкою» на загальну суму 1544180 грн. (без врахування розрахунків коригування). Крім того встановлено завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 14 Декларацій з податку на додану вартість «Коригування податкового кредиту» на суму 75000 грн.

З матеріалів справи встановлено, що між позивачем та ТОВ «Еверест Систем» мали місце наступні господарські відносини:

- укладено договір підряду № 18-10-18/1 від 18.10.2018 (т.2 а.с. 46-54), предметом якого були роботи з капітального ремонту (виготовлення нової металевої частини котла) котла ПТВМ-50 №3 в котельні по вул. Ціолковського, 36 в м. Полтава, на загальну суму 3916500,00 грн., в т.ч. ПДВ 652750,00 грн. В ході виконання вказаного договору складено: акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) б/н за червень 2019 на загальну суму 2566464,00 грн, в т.ч. ПДВ 427 744,00 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) б/н за вересень 2019 на загальну суму 1 112 179,90 грн, в т.ч. ПДВ 185363,32 грн; акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) б/н за грудень 2019 на загальну суму 237856,10 грн, в т.ч. ПДВ 39642,68 грн (т.2 а.с. 83-87, 130-132, 135-139, 149-154, 250-255).

- укладено договір підряду № 02-05-19/2 від 02.05.2019, предметом якого були роботи з капітального ремонту (демонтаж існуючої, та монтаж нової металевої частини котла) котла ПТВМ-50 №3 в котельні по вул. Ціолковського.36 в м. Полтава, на загальну суму 3613356,26 грн, в т.ч. ПДВ 602226,04 грн (т.2 а.с. 155-158). В ході виконання вказаного договору складено акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) б/н за грудень 2019 на загальну суму 3613255,73 грн., в т.ч. ПДВ 602209,29 грн (т.2 а.с. 107-120).

- укладено договір підряду № 13-01-20/1 від 13.01.2020, предметом якого були роботи ДК 021:20-6 - Інші завершальні будівельні роботи. Додаткові роботи по завершенню капітального ремонту (демонтаж існуючої, та монтаж нової металевої частини котла) котла ПТВМ-50 №3 в котельні по вул. Ціолковського.36 в м. Полтава, на загальну суму 370 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 61666,67 грн (т.2 а.с. 205-208). В ході виконання вказаного договору складено акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) б/н за лютий 2020 на загальну суму 369 964,36 грн, в т.ч. ПДВ 61 660,73 грн (т.2 а.с. 230-239).

- укладено договір підряду № 14-09-20/1 від 14.09.2020, предметом якого були роботи ДК 021-20-6 - Інші завершальні будівельні роботи. Реконструкція теплової мережі ЦТП35-ТК4-ж/б по вул. Ціолковського, 51 від котельні по вул. Ціолковського, 36 в м. Полтава, на загальну суму 1836278,00 грн, в т.ч. ПДВ 306046,33 грн (т.5 а.с. 82-86). В ході виконання вказаного договору складено акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) б/н за грудень 2020 на загальну суму 1102839,20 грн, в т.ч. ПДВ 183806,53 грн (т.5 а.с. 92-120).

Колегія суддів встановила, що необхідність у проведення робіт згідно договорів № 18-10-18/1 від 18.10.2018 та № 02-05-19/2 від 02.05.2019 обумовлена висновком експертизи за результатами експертного обстеження котла № -25-37.18 від 07.06.2018 (т.2 а.с. 24-45), складеного щодо водогрійного котла «ПТВМ-50-3», встановленого у котельні по вул. Ціолковського, 36 в м. Полтава, реєстраційний номер 828, заводський номер 3039, стаціонарний номер 3. Згідно висновків, технічний стан металу водогрійного котла ПТВМ-50-3, зав. № 3039, реєстр. № 828, не відповідає вимогам нормативно-правових актів по охороні праці. Котел водогрійний ПТВМ-50-3, зав. № 3039, реєстр. № 828 не може бути допущений до подальшої експлуатації. Рекомендації: провести капітальний ремонт по заміні колекторів, конвективної частини та труб вертикальних топочних екранів. Обставини щодо необхідності ремонту вказаного котла відповідачем не спростовано.

Крім того, проведення відповідних робіт передбачено у інвестиційних програм ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на 2018 рік, 2019 рік, схвалених постановами НКРЕКП, що також не заперечується відповідачем (т.2 а.с. 11-22).

Необхідність у проведенні робіт згідно договору № 13-01-20/1 від 13.01.2020 обумовлена обставинами, викладеними у дефектному акті та службовій записці від 20.12.2019 (т.2 а.с. 209-210).

При цьому, підставою для виконання робіт, виконаних згідно договорів № 18-10-18/1 від 18.10.2018 та № 02-05-19/2 від 02.05.2019 слугував, зокрема, дефектний акт від 08.02.2018, складений до укладення цих договорів.

Зі змісту дефектного акту не встановлено, що визначені в ньому обсяги робіт є недоліками раніше виконаних робіт. В свою чергу, згідно службової записки від 20.12.2019, складеної начальником відділу капітального будівництва ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», при плануванні виконання робіт з капітального ремонту (демонтаж існуючої та монтаж нової металевої частини котла) котла ПТВМ-50 №3 котельні по вул. Ціолковського, 36 в м. Полтава, роботи по розбиранню теплової ізоляції котла та демонтаж і монтаж амбразур пальників не буди враховані в проектно кошторисній документації. Комісією у складі представників ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та представників підрядника ТОВ «Еверест Систем» складено дефектний акт на роботи які не були враховано.

Відтак твердження відповідача щодо того, що фізичні обсяги робіт, визначені у дефектному акті, є недоліками раніше виконаних робіт, є недоведеним.

Необхідність у проведенні робіт згідно договору № 14-09-20/1 від 14.09.2020 обумовлена обставинами, викладеними у комісійних актах шурфування ділянок теплової мережі (т.12 а.с. 222-235). Так, згідно вказаних актів, встановлено необхідність здійснення реконструкції ділянок теплової мережі ЦТП35-ТК4-ж/б котельні по вул. Ціолковського, 36. Крім того, згідно результатів акустичної томографії, стан трубопроводу є граничним.

Вказані обставини додатково підтверджуються експертним звітом № 17-0740-19 від 12.12.2019 щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Реконструкція теплової мережі ЦТП35-ТК4-ж/б по вул. Ціолковського, 51 котельні по вул. Ціолковського, 36 в м. Полтава», згідно якого проектно-кошторисна документація на виконання відповідних робіт визнана такою, що відповідає вимогам законодавства (т.12 а.с. 217-218).

В свою чергу, згідно додатку до експертного звіту № 17-0740-19 від 12.12.2019 щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Реконструкція теплової мережі ЦТП35-ТК4-ж/б по вул. Ціолковського, 51 котельні по вул. Ціолковського, 36 в м. Полтава», результати обстеження існуючих ділянок трубопроводів, що підлягають заміні, підтверджують доцільність проведення реконструкції ділянок теплової мережі (т.12 а.с. 219).

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що позивач має можливість виконувати отримані роботи від ТОВ «Еверест Систем» самостійно. Однак, не наводиться жодних аргументів чи доказів, яким чином позивач самостійно може виконувати вищевказані роботи без залучення відсутніх у нього працівників, необхідних для виконання таких робіт. Крім того, висновок щодо способу організації господарської діяльності платника податків не є повноваженням податкового органу

Колегія суддів вважає, що відповідач, наводячи вищевикладені твердження, не наводить доказів на спростування позиції позивача, не наводить доказів на підтвердження висловлюваної відповідачем позиції про те, що позивач має можливість виконати 100% необхідних будівельних робіт власними силами. Виходячи з цього, позиція відповідача є необгрунтованою та суперечить фактичним обставинам справи.

Відповідач зазначає про те, що сума заробітної плати, згідно складених актів приймання виконаних будівельних робіт, не відповідає сумі доходу, нарахованого на користь платників податку. В свою чергу, оплата праці в структурі вартості виконаних робіт враховується незалежно від того, на якій організації працевлаштований певний працівник, на організації-підряднику чи на іншій, з якою підрядник уклав договір.

Об`єкти, ремонт яких проводився за договорами № 18-10-18/1 від 18.10.2018, № 02-05-19/2 від 02.05.2019, № 13-01-20/1 від 13.01.2020, № 14-09-20/1 від 14.09.2020, використовуються позивачем для здійснення господарської діяльності за основним видом. Відтак наявна розумна економічна причина (ділова мета) укладення вказаних договорів з ТОВ «Еверест Систем», а отримання позивачем податкових вигод є їх вторинним (похідним) результатом.

Відповідач у акті зазначає, що при досліджені актів приймання виконаних будівельних робіт встановлено недостовірність зазначених поточних цін на виконання послуг, оскільки при їх розшифруванні (заробітна плата та експлуатація машин та механізмів) сума відрізняється в сторону зменшення, що в свою чергу впливає на формування загальної суми виконаних робіт. В результаті даний акт за висновком податкового органу не являється підтвердженням господарських відносин у зв`язку з їх дефектністю (недостовірністю). На спростування вказаного доводу позивач зазначив, що форми КБ-2в складалися ТОВ «Еверест Систем» та перевірялися ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за допомогою програмного комплексу АВК-5 (3.3.3.1). Вказане програмне забезпечення є рекомендованим Мінрегіонбудом для використання при визначенні вартості будівництва, згідно листа від 31.12.2008 № 9/10-1306.

Позивач стверджує, що суперечності позицій окремих рядків актів приймання виконаних будівельних робіт обумовлені особливістю їх відображення програмним забезпеченням у актах. Зокрема, змістом ресурсних елементних кошторисних норм щодо відповідних робіт також враховано додаткові ресурси, необхідні для виконання відповідних робіт, які однак окремо не відображаються у актах. Зазначає, що у підсумковій відомості ресурсів вказуються витрати на матеріали, які прямо не зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт, що підтверджує вищевказане твердження. Різницю складає вартість тих матеріалів, які закладені «всередині» розцінок по виконанню робіт, що повністю спростовує висновки відповідача, викладені у акті та додатках до нього.

Коректність актів приймання виконаних будівельних робіт, виконаних ТОВ «Еверест Систем», також підтверджується висновками експертів. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової експертизи металів і сплавів та виробів з них № 2241 від 17.06.2021 (т.3 а.с. 61-81) встановлено наступне:

- з`єднання колекторів і труб конструкцій поверхонь нагріву представленого на дослідження котла ПТВМ-50-3 (заводський №3039) виконані ручним дуговим зварюванням в непромислових умовах за причин, викладених в дослідницькій частині висновку.

- трубні системи представлених на дослідження котла ПТВМ-50-3 (заводський №3039) та котла ПТВМ-100-4 (заводський №3722) виготовлені з якісної вуглецевої конструкційної сталі, а саме зі сталі марки сталь 20 і мають спільну групову приналежність за матеріалом виготовлення.

- поверхні нагріву трубної системи (колектори, труби) котла ПТВМ-50-3 (заводський №3039) відрізняються від аналогічних поверхонь нагріву трубної системи (колектори, труби) котла ПТВМ-100-4 (заводський №3722) за морфологічними ознаками стану поверхонь труб: нашарування продуктів корозії на зовнішній і внутрішній поверхнях (іржа); наявність і кількісні характеристики сольових і шламових нашарувань, їх побудова і розміри; наявність корозійних роз`їдань (виразка) і відшарувань розрихлених шарів продуктів корозії (іржі).

Із висновку експерта встановлено, що котел ПТВМ-50-3 (заводський №3039) пройшов капітальний ремонт і повністю виконаний ручним дуговим зварюванням в непромислових умовах (не на заводі). Також з висновку експерта вбачається, що поверхні нагріву трубної системи (колектори, труби) котла ПТВМ-50-3 (заводський №3039) є новими та відрізняються від аналогічних поверхонь нагріву трубної системи (колектори, труби) розташованого поруч котла ПТВМ-100-4 (заводський №3722 (котел не проходив капітального ремонту з часу його випуску на заводі) за морфологічними ознаками стану поверхонь труб.

Згідно експертного висновку № 1206/1207/1208/1209 від 26.10.2021 (т.12 а.с. 123-202) за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи по заяві № 1/481 від 26.08.2021, експертами встановлено наступне:

- Перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт, які підлягають натурно- інструментальному обстеженню, здійснених в ході капітального ремонту котла ПТВМ-50-3 котельні по вул. Ціолковського, 36 в м. Полтава наведено в дослідницькій частині висновку. Об`єми фактично виконаних будівельних робіт, які підлягають натурно-інструментальному обстеженню, підтверджуються відомостями, що містяться в актах приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в.

- Перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт, здійснених в ході реконструкції теплової мережі ЦТП35-ТК4-ж/б по вул. Ціолковського, 51 від котельні по вул. Ціолковського, 36 в м. Полтава наведено в дослідницькій частині висновку. Об`єми фактично виконаних будівельних робіт підтверджуються відомостями, що містяться в актах приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в.

- Вартість фактично виконаних робіт, здійснених в ході капітального ремонту котла ПТВМ-50-3 котельні по вул. Ціолковського, 36 в м. Полтава відповідає вартості робіт, яка наведена в актах приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в та довідках про вартість виконаних будівельних робіт за формою №КБ-3 і складає 7899856,26 грн.

- Вартість фактично виконаних робіт, здійснених в ході реконструкції теплової мережі ЦТП35-ТК4-ж/б відповідає вартості робіт, яка наведена в актах приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в та довідках про вартість виконаних будівельних робіт за формою №КБ-3 і складає 1 362 929,60 грн.

- Акти приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою №КБ-3 в ході капітального ремонту котла ПТВМ-50-3 та реконструкції теплової мережі ЦТП35-ТК4-ж/б складені у відповідності до будівельних стандартів та правил, та відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва.

- Будівельно-технічним дослідженням не встановлено завищення обсягів та вартості виконаних робіт по договорам підряду укладеним ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з ТОВ «Еверест Систем» № 18-10-J8/1 від 187.10.2018, № 02-05-19/2 від 02.05.2019, № 13-01-20/1 від 13.01.2020, № 14-09-20/1 від 14.09.2020. Актом Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області від 17.08.2021 №201605-22/18 по фінансово-господарським взаємовідносинам ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з ТОВ «Еверест Систем», збитки не встановлені.

Таким чином, через виконання будівельних робіт, здійснених в ході капітального ремонту котла ПТВМ-50-3 котельні по вул. Ціолковського, 36 або реконструкції теплової мережі ЦТП35-ТК4-ж/б по вул. Ціолковського, 51 від котельні по вул. Ціолковського, 36 в м. Полтаві та в розумінні Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 3 "Звіт про фінансові результати", збитки не вбачаються.

Крім того, відповідач зазначав, що документальне оформлення господарських операцій та перерахування коштів на адресу ТОВ «Еверест Систем», як нібито оплата за отримані послуги, свідчить, що платник удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених Податковим кодексом України. Однак, вказані доводи не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем з контрагентами ТОВ «Маркетофіс», ТОВ «Продтехснаб 11» та ТОВ «Еверест Систем» належним чином оформлені договірні відносини та на виконання вимог податкового законодавства оформлені первинні документи, документи бухгалтерського обліку, які відповідають вимогам чинного законодавства України.

Контролюючим органом, у свою чергу, не надано належних доказів та не наведено переконливих доводів, що спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не подано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, недостовірні або суперечливі.

Враховуючи викладені обставини, з наданих позивачем первинних документів встановлено, що діяльність позивача відповідає умовам укладених договорів поставки та договорів підряду, свідчить про наявність господарських цілей при здійсненні господарських операцій з метою отримання прибутку.

Таким чином, на підставі наведених доказів, оцінка яким надана з дотриманням положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку, що господарські операції між позивачем та його контрагентами фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими та іншими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану підприємства, що підтверджує наявність руху його активів.

При цьому згідно із усталеною практикою Верховного Суду платник (покупець товарів/робіт/послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо суд не встановить фактів , які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними (постанови Верховного суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 520/2388/2020, від 05 жовтня 2022 року у справі № 640/12691/19, від 06 жовтня 2022 року у справі № 160/8965/19, від 23 травня 2023 року у справі №360/1283/20).

Довід апеляційної скарги щодо невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків колегія суддів не приймає, оскільки законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливі порушення законодавства іншими юридичними особами, на господарюючих суб`єктів не покладається обов`язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Колегія суддів зазначає, що ймовірні порушення, на думку відповідача, порядку здійснення господарської діяльності контрагентами позивача не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

В матеріалах справи відсутні докази наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад з метою проведення безтоварних операцій та отримання незаконної податкової вигоди. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при дослідженні матеріалів судової справи не виявлено.

Крім того, колегія суддів враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19, а саме що порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно нсдостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок з огляду на те, що законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності основних фондів. Тому позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальником правил оподаткування. Отже, чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосередніх контрагентів або третіх осіб у відносинах з контрагентами на предмет виконання ними вимог податкового законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 12 червня 2024 року у справі № 440/12571/21, від 29 травня 2024 року та відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні даної справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції. що податкові повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1 і № 1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо доводів відповідача, викладених стосовно податкових повідомлень-рішень від 15.07.2021 №1 та № 1, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до пп. 163.1.1 п. 163.1. ст. 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Пунктом 164.1 статті 164 ПК України встановлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України, загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Згідно з пп. 164.2.1 п. 164.2. ст. 168 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Пунктом 167.1 статті 167 ПК України передбачено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

У відповідності до підпункту «а» пункту 176.2. статті 176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Згідно із підпунктами 1.2, 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Згідно підпунктом 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

В силу вищенаведених норм податок на доходи фізичних осіб та військовий збір утримуються та сплачуються з оподатковуваного доходу конкретного платника податку за певний період (місяць).

Доходи податковим агентом нараховуються платникам податку за місяць, а не його окрему частину, (виплата за перебування у відпустці, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток, виплата авансу, яка здійснюється на підставі розрахунків, але без проведення фактичного нарахування відповідних сум такого авансу на момент такої виплати тощо), тому згідно з пунктом 168.1 статті 168 Податкового кодексу України нарахування, сплата (перерахування) податку до бюджету здійснюється на суму виплаченого доходу.

Згідно висновку податкового органу, викладеного в акті перевірки, позивачем несвоєчасно перераховано податок з доходів фізичних осіб протягом періоду з 01.04.2018 до 31.12.2019 в сумі 5295344,89 грн при виплаті заробітної плати, а також несвоєчасно перераховано військовий збір протягом періоду з 01.04.2018 до 31.12.2019 в сумі 355926,54 грн при виплаті заробітної плати.

Згідно інформації, відображеної в додатку № 16 до акту від 10.06.2021 року №4068/16-31-07-01-10/03338030 "Інформація щодо несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб при виплаті оподатковуваного доходу працівникам ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»" сума ПДФО перерахованого платником при виплаті оподатковуваного доходу становить - 11601097,89 грн, сума ПДФО за даними перевірки становить - 16896442,78 грн, відхилення - 5295344,89 грн.

У свою чергу, за підрахунками суду першої інстанції, згідно додатку № 16 до акту від 10.06.2021 року №4068/16-31-07-01-10/03338030, сума ПДФО за ставкою згідно пункт 167.1 статті 167 Податкового кодексу України становить - 13666672,18 грн, відхилення - 1523808,28 грн.

Згідно із пунктом 124.1. статті 124 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб відповідно до податкового повідомленнярішення від 15 липня 2021 року №1 підтверджується частково в сумі 144139,70 грн. в т.ч. штраф -130142,63 грн., пеня -13997,07 грн.

Згідно інформації, відображеної в додатку № 17 до акту від 10.06.2021 року №4068/16-31-07-01-10/03338030 "Інформація щодо несвоєчасної сплати військового збору при виплаті оподатковуваного доходу працівникам до акту від 10.06.2021 року №4068/16-31-07-01-10/03338030, сума військового збору, перерахованого платником при виплаті оподатковуваного доходу становить - 962573,49 грн, сума військового збору перерахованого платником при виплаті оподатковуваного доходу за даними перевірки становить - 1318500,03 грн, відхилення - 355926,54 грн.

У свою чергу, за підрахунками суду першої інстанції, згідно додатку № 16 до акту від 10.06.2021 року №4068/16-31-07-01-10/03338030, сума військового збору за ставкою згідно підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України становить - 1061392,53 грн, відхилення - 98819,04 грн.

Таким чином, збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору на суму 21190,03 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення від 15 липня 2021 року №1 підтверджується частково на суму 6007,38грн. в т.ч. штраф -5368,98 грн., пеня - 638,40 грн.

Крім того, позивачем визнано несвоєчасність перерахування коштів до бюджету частково, тобто в частині сум, зазначених відповідачем в акті перевірки, а не в повному обсязі, як це встановлено з апеляційної скарги.

Виходячи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1 та № 1 є частково протиправними та підлягають скасуванню в частині, що не знайшла підтвердження в ході розгляду справи, а саме: податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1 скасувати частково в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з військового збору в розмірі 15182,65 грн в т.ч. штраф - 12952,00 грн, пеня - 2230,65 грн; та податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1 скасувати частково в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 159033,59 грн в т.ч. штраф - 138295,36 грн, пеня - 20738,23 грн.

Щодо доводів відповідача, викладених стосовно податкового повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

У відповідності до абзацу «а» підпункту 266.2.2. пункту 266.2. статті 266 ПК України, не є об`єктом оподаткування об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності).

Згідно висновку податкового органу викладеного в акті перевірки, щодо повноти сплати позивачем по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за період з 01.04.2018 по 31.12.2020 встановлено заниження на загальну суму 140086,62 грн.

З матеріалів справи встановлено, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (т.4 а.с. 100-101) знаходяться: гараж Б-1 - загальною площею 907,9 кв.м. гараж ВДС, Г-1, Г-2 - загальною площею 958,7 кв.м., гараж В-1, В-2 - загальною площею 723,6 кв.м., Дата державної реєстрації - 05.06.2018 року.

Із бухгалтерського обліку позивача встановлено, що вище зазначені гаражі обліковуються та знаходяться на балансі ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», що не заперечується сторонами.

Колегія суддів встановила, що на звернення позивача № 05-32/1180 від 17.06.2021 Головним управлінням ДПС у Полтавській області надано індивідуальну податкову консультацію № 2823/ІПК/8/16-31-04-01-20 від 20.07.2021, у якій зазначено, що право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами (ст. 136 Господарського кодексу України). Оскільки платниками Податку визначені власники об`єктів нерухомості (підпункт 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Кодексу), то у підприємства не виникатимуть податкові зобов`язання з Податку в частині об`єктів нерухомості, які є власністю територіальної громади сіл, селищ і міст Полтавської області і закріплені за ним на праві господарського відання (т.4 а.с. 94-97).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, виробничі будівлі за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 є власністю територіальної громади сіл, селищ, міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради, . В свою чергу, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є лише правокористувачем вказаного майна, вид іншого речового права - право господарського відання.

Таким чином, оскільки позивач не є власником вказаного нерухомого майна, з урахуванням підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України та індивідуальної податкової консультації № 2823/ІПК/8/16-31-04-01-20 від 20.07.2021, у позивача не виникають податкові зобов`язання в частині вказаних об`єктів нерухомого майна.

Крім того, згідно акту перевірки, на підставі акту прийому-передачі житла від 18.10.2003 МЖК «Житлобудкомплект» в рахунок договору №35 від 11.08.2003 передано у власність ВП «Полтаватеплоенерго» квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 50 кв. м.

Відповідно до наказу від 12.12.2003 №1234, підписаного генеральним директором, головному бухгалтеру ОСОБА_1 здійснити поставку на баланс двокімнатної службової квартири АДРЕСА_3 загальною площею - 50 кв. м., вартістю 48,336 тис. грн. Крім того, відобразити зазначену квартиру у всіх видах звітності (т.1 а.с. 178).

Враховуючи зазначене, в періоді, що перевірявся, зазначена квартира знаходилась на балансі позивача та, на думку відповідача, перебувала у власності, а тому позивач мав сплачувати податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Згідно підпункту 266.3.3 пункту 266.3. статті 266 Податкового кодексу України юридичні особи базу оподаткування обчислюють самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Отже, у позивача виникло право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , з моменту її передачі, тобто з 18.10.2003.

Виникнення у позивача саме права власності, а не іншого речового права, як то права господарського відання, підтверджується подальшою реєстрацією саме права власності, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №257372491 від 20.05.2021 року (т.4 а.с. 102-103). Відтак податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо вказаної квартири підлягав сплаті позивачем.

Таким чином, позивачем мало бути сплачено податкове зобов`язання в розмірі: квітень-грудень 2018 року - 1396,13 грн; 2019 рік - 2086,50 грн; 2020 рік - 2361,50 грн; за період, що перевірявся - 5844,13 грн. Відповідно, розмір штрафу становить 584,41 грн. Розмір податкового зобов`язання в сумі зі штрафом всього 6428,54 грн. Отже, висновки акту щодо питань сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки підтверджуються частково.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1 є частково протиправним та підлягає скасуванню в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 147666,74 грн в т.ч. податкове зобов`язання - 134242,49 грн, штраф - 13424,25 грн.

Щодо доводів відповідача, викладених стосовно податкового повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно висновку податкового органу, викладеного в акті перевірки, встановлено відображення в податкових розрахунках неправильного значення реєстраційного номера облікової картки платника податків.

У відповідності до п. 119.1 ст. 119 ПК України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Відповідно до п. 119.3 ст. 119 ПК України, штрафи, передбачені пунктами 119.1 і 119.2 цієї статті, не застосовуються у випадках, якщо помилки щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків у податковій звітності про суми доходів, нараховані (сплачені) на користь платника податків, суми утриманого з них податку були виправлені податковими агентами самостійно, у тому числі протягом 30 календарних днів з дня надходження повідомлень про помилки, виявлені контролюючим органом.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем подано уточнюючі відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору 16.06.2021, тобто в межах строку, встановленого п. 119.3 ст. 119 ПК України, та про це повідомлено відповідача у запереченнях на акт № 29-17/1221 віл 23.06.2023, тобто до винесення відповідного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення (т.1 а.с. 238, т.4 а.с. 104-115). Про наявність інших, більш ранніх повідомлень про помилки, виявлені контролюючим органом, відповідач інформації не надав.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що уточнюючий податковий розрахунок подано за результатами проведеної перевірки, згідно встановленого висновку акту перевірки, що не спростовує вищевикладених обставин.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № 1 є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність своїх рішень.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 року у справі № 440/8604/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 року у справі № 440/8604/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова складена в повному обсязі 04.07.24 р.