Справа № 160/4247/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 рокуСправа №160/4247/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №86 від 27.12.2023р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2024р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 27.12.2023р. №86 про відмову в призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи по провідній професії позивача періоди роботи за професією підручний сталевара електропечі з 10.05.1995р. по 31.01.2006р., з 12.07.2006р. по 01.12.2023р.;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01.12.2023р. про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.12.2023р. він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058), проте, рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком №86 від 27.12.2023р. Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило позивачеві у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, при цьому, у рішенні зазначено про те, що до пільгового стажу не зараховано періоди згідно з довідками уточнюючими пільговий характер роботи від 15.11.2023 №1451-1902, виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та від 24.11.2023 №922-628, виданої ТОВ «Ливарно-Механічний завод», оскільки посада «підручний сталевара електропечі» не відповідає посаді переліку професій «підручні сталеварів електропечей труболиварного виробництва», які мають право на призначення пенсії згідно ч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних із відбутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202. Позивач вважає наведене рішення відповідача-1 протиправним, оскільки професія «підручний сталевара електропечі» відноситься до провідних професій відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 27.11.1992р. №28. У відповіді на відзив від 27.04.2024р. позивач додатково зазначив, що визначальним для призначення пенсії є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки; в обґрунтування своєї правової позиції посилається на постанови Верховного Суду. У відповіді на відзив від 03.06.2024р. позивач посилається на ті ж самі обставини (а.с.1-4,50-54,115-117).

Ухвалою суду від 26.02.2024р. було відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, зобов`язано відповідача (Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області), зокрема, надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.24).

10.04.2024р. через систему «Електронний суд», на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача-1 (Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області) надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні адміністративного позову позивача в повному обсязі посилаючись на те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.12.2023 № 86 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV (за Списком № 1), у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, передбаченого ч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 до пільгового стажу не зараховано періоди згідно з довідками, уточнюючими пільговий характер роботи від 15.11.2023 №1451-1902, виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за період роботи позивача з 10.05.1995 по 28.03.2018 та №922-628 від 24.11.2023, виданої ТОВ «Ливарно-Механічний завод» за період роботи з 29.03.2018 по 01.12.2023, оскільки посада «підручний сталевара електропечі» не відповідає посаді переліку професій «підручні сталеварів електропечей труболиварного виробництва», які мають право на призначення пенсії згідно ч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних із відбутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202. Також і відповідач-1 вказує на те, що має дискреційні повноваження у даних спірних правовідносинах (а.с.29-38).

Ухвалою суду від 06.05.2024р. у задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОВ Ливарно-механічний завод та ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг було відмовлено (а.с.58).

Також, ухвалою суду від 06.05.2024р. клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про залучення співвідповідача у цій справі було задоволено, залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як другого відповідача до участі у цій справі та зобов`язано відповідача-2 (Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) протягом 15 днів з дня отримання цієї ухвали надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати копію відмовної пенсійної справи позивача та інших документів, завірених у встановленому законодавством порядку згідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, що стосуються предмету спору, виходячи з вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.59).

24.05.2024р. через систему «Електронний суд», на виконання вимог вказаної ухвали суду від 06.05.2024р., від відповідача-2 (Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просив в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що відповідно до записів трудової книжки позивача АТ-VІІ № 0223613 встановлено наступну працю позивача в періоди: запис № 2 від 10.05.1995 мовою оригіналу: Принят в ФСЛЦ подручным сталевара (третьим) по 4 разряду»; запис № 4 від 01.10.1996 мовою оригіналу: Присвоен 5 разряд подручного сталевара эл. печи в ФСЛЦ (первым)»; запис № 5 від 23.12.2002 мовою оригіналу: Присвоен 6 разряд подручного сталевара эл. печи (первый) в ФСЛЦ»; запис № 8 від 01.02.2006 мовою оригіналу: Перевден в фасоннолитейном цехе подручным сталеваром электропечи 6 разряда»; запис № 9 від 12.07.2006 мовою оригіналу: Перевден в ФСЛЦ подручным сталеваром электропечи (второй) 5 разряда»; запис № 10 від 26.03.2007 мовою оригіналу: Перевден в ФСЛЦ подручным сталеваром электропечи (третий) 6 разряда»; запис № 12-16 з 01.02.2009 по 28.03.2018 мовою оригіналу: Перевден в литейно-кузнечное производство подручным сталеваром электропечи (второй) 5 разряда»; запис №17 від 29.03.2018 по сьогоднішній час - мовою оригіналу: Принят подручным сталеваром электропечи (второй) 5 разряда, участок выплавки електросталви в електропечях, разливки стали (ДСП - 25т, ДСП - 12т, ДСП -6Н2, ДСП -3Н) технология, фасонносталелитейниый цех, в порядке перевода из ПАО «АрселорМиттал Кривой Рог»»; відповідно до форми ОК-5 період роботи позивача з 1999 року по 2023 рік визначено код підстави для обліку спецстажу ЗП3013А1 (Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць); враховуючи дані форми ОК (відомості по спеціальному стажу) позивача вбачається, що страхувальник зазначав код підстави для обліку спецстажу у спірний період виключно ЗП3013А1, що відноситься до Списку № 1 відповідно та коду ЗП3014А1 (Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років) - відомості по спеціальному стажу позивача не містять; відповідно до уточнюючих довідок від 24.11.2023 №922-628, виданої ТОВ Ливарно-механічний завод та від 15.11.2023 №1451-1902, виданої ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг періоди роботи позивача на підприємствах атестовані саме за Списком №1, відповідно до постанов КМУ від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 №461, що, в свою чергу, підтверджує позицію органу Пенсійного фонду про зарахування періодів роботи до пільгового стажу за Списком №1 (Ок-5) та відсутність права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку, як особі що відпрацювала за провідною професією в металургії не менше 20 років (а.с.69-71).

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою суду від 12.04.2024р. у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін в режимі відеоконференції було відмовлено (а.с.47).

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 05.07.2024р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень ч.6 ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

01.12.2023р. ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої надав, зокрема, трудову книжку та довідки, що визначає право на пенсію на пільгових умовах №1451-1902, №922-628, що підтверджується копіями відповідної заяви та розписки-повідомлення, наявними у справі (а.с.76 зворот, 77).

Рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком №86 від 27.12.2023р. Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило позивачеві у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, при цьому, у рішення зазначено про те, що до пільгового стажу не зараховано періоди згідно з довідками уточнюючими пільговий характер роботи від 15.11.2023 №1451-1902, виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та від 24.11.2023 №922-628, виданої ТОВ «Ливарно-Механічний завод», оскільки посада «підручний сталевара електропечі» не відповідає посаді переліку професій «підручні сталеварів електропечей труболиварного виробництва», які мають право на призначення пенсії згідно ч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних із відбутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, що підтверджується змістом копій відповідного рішення (а.с.12,98).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з рішенням відповідача-1 від 27.12.2023р. №86 про відмову в призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з чим позивач просить захистити його порушене право на належне пенсійне забезпечення шляхом визнання такого рішення протиправним, його скасування та зобов`язання відповідача-1 зарахувати до пільгового стажу роботи по провідній професії позивача періоди роботи за професією підручний сталевара електропечі з 10.05.1995р. по 31.01.2006р., з 12.07.2006р. по 01.12.2023р.; повторно розглянути заяву позивача від 01.12.2023р. про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позову позивача, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Частиною 3 ст.114 Закону №1058 визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що право на пенсію незалежно від віку мають, зокрема, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Так, як встановлено судом з наявних у справі копій трудової книжки позивача та уточнюючих довідок від 15.11.2023 №1451-1902, виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», від 24.11.2023 №922-628, виданої ТОВ «Ливарно-Механічний завод», ОСОБА_1 у спірні періоди працював:

1) в Криворізькому металургійному комбінаті «КРИВОРІЖСТАЛЬ» (який в подальшому було перетворено в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»):

- з 10.05.1995р. по 31.01.2009р. підручним сталевара електропечі в фасонносталеливарному цеху, металообробка, ливарного виробництва, що передбачено Списком №1 постанов Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994р. та №36 від 16.01.2003р.;

- з 01.02.2009р. по 04.03.2012р. підручним сталевара електропечі в ливарно-ковальському виробництві (сталеве лиття), оброблення металу, ливарного виробництва, що передбачено Списком №1 постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003р.;

- з 05.03.2012р. по 28.03.2018р. підручним сталевара електропечі в ливарно-ковальському виробництві (фасонносталеливарний цех), оброблення металу, ливарного виробництва, що передбачено Списком №1 постанов Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003р. та №461 від 24.06.2016р.;

2) в ТОВ «Ливарно-механічний завод»:

- з 29.03.2018р. по 24.11.2023р. (дата видачі уточнюючої довідки) підручним сталевара електропечі в фасонносталеливарному цеху, що передбачено Списком №1 постанов Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016р. (зі змінами) та №36 від 16.01.2003р. (за Списком №1 лише 5 років 3 місяці 8 днів) (а.с.8-11,13-19, 77 зворот 88,93-97).

Так, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (далі - Постанова № 202).

За наслідками аналізу норм ст. 14 Закону № 1788 (положення якої аналогічні нормам ч. 3 ст. 114 Закону № 1058) та Постанови № 202, Верховний Суд в постанові від 31 жовтня 2019 року у справі № 227/1732/17 зазначив наступне:

«Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену статтею 14 Закону № 1788-ХІІ пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи».

Отже, для наявності права на пенсію незалежно від віку, недостатньо обіймати посаду (професію), передбачену у Списку №1, а лише професію, передбачену в Постанові № 202.

При цьому, норми ч.3 ст. 114 Закону №1058 підлягають застосуванню з урахуванням Постанови №202.

Слід зазначити, що до розділу V «Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів)» Постанови № 202 серед іншого включені такі професії (посади): міксерові у сталеплавильному виробництві; підручні сталеварів установок електрошлакового переплавлення; підручні сталеварів електропечей труболиварного виробництва.

При цьому на відміну від інших професій (посад), включених до розділу V Постанови №202, (наприклад, «пресувальник гарячих труб» чи «ливарник кольорових металів»), щодо професії (посади) «помічник сталевара» конкретизований вид устаткування (обладнання) з яким працює особа, а саме «установки електрошлакового переплавлення» чи «електропечі труболиварного виробництва».

До розділу 8 «Робітники з обслуговування, експлуатації та контролювання за роботою технологічного устаткування, складання устаткування та машин» підрозділу 82 «Робітники, що обслуговують машини, та складальники машин» класу 812 «Робітники, що обслуговують рудо- та метало переробне устаткування» підкласу 8121 «Робітники, що обслуговують рудо- та металоплавильні печі» Класифікатору професій України (ДК 003:2010) включені професії «підручний сталевара вакуумної печі», «підручний сталевара електропечі», «підручний сталевара конвертера», «підручний сталевара мартенівської печі», «підручний сталевара печі прямого відновлення заліза», «підручний сталевара установки електрошлакового переплаву», «підручний сталевару установки позапічного оброблення сталі».

З огляду на викладене суд приходить до наступних висновків:

- професії (посади) «підручний сталевара установок електрошлакового переплавлення», «підручний сталевара електропечей труболиварного виробництва» та «підручний сталевара електропечі у фасонносталеливарному цеху та у ливарно-ковальському виробництві» не є тотожними;

- робота за професією (посадою) «підручний сталевара установок електрошлакового переплавлення» чи «підручний сталевара електропечей труболиварного виробництва», що передбачені Постановою № 202, дає право на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 114;

- робота за професією (посадою) «підручний сталевара електропечі у фасонносталеливарному цеху та у ливарно-ковальському виробництві» не призводить до виникнення у особи спеціального стажу, що дає право на пенсію за ч. 3 ст. 114 Закону №114, оскільки ця професія Постановою № 202 не передбачена.

При цьому, суд не заперечує, що посади на яких працював позивач включені до Списку № 1, проте не до Постанови № 202.

До аналогічних висновків дійшов Третій апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 20.06.2024р. у справі №160/29794/23.

Також, судом враховується і те, що згідно Індивідуальних відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) вбачається що за період з 1999 року по вересень 2023 року у розділі «Відомості по спеціальному стажу» підприємствами, на яких позивач працював, поставлено код підстави - «ЗПЗ01ЗА1», який проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.88 зворот - 92).

Таким чином, із наявних у справі документів судом не встановлено, що робота позивача у спірні період за Списком №1 дає право позивачеві на призначення пільгової пенсії саме згідно ч.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Інших доказів, які б підтверджували пільговий стаж роботи позивача на посадах передбачених Постановою №202, що дає право на призначення пільгової пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону №1058 судом не встановлено, а позивачем суду не надано.

Отже, з урахуванням аналізу вищенаведених норм та встановлених судом обставин справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що пенсійним органом правомірно було відмовлено позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058, а, відповідно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення відповідача-1 від 27.12.2023р. №86 про відмову в призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідачем-1 наведено у відзиві обґрунтовані обставини, що були підставами для прийняття оспорюваного рішення з урахуванням ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, які підтверджуються наявними у справі доказами та позивачем не були спростовані.

Водночас, за ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладається на кожну сторону, тобто, у даному випадку, на позивача.

Однак, позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність рішення відповідача-1 від 27.12.2023р. №86 про відмову в призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах, з урахуванням положень чинного пенсійного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, та встановлених судом обставин у справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність прийняття відповідачем-1 рішення від 27.12.2023р. №86 про відмову в призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах, суд приходить до висновку, що пенсійний орган, відмовивши позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону №1058, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано та з врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом не встановлено порушень прав позивача при прийнятті рішення відповідача-1 від 27.12.2023р. №86 про відмову в призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах, а тому у задоволенні даних позовних вимог позивачеві слід відмовити.

Виходячи з того, що у адміністративного суду відсутні обґрунтовані правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення відповідача-1 від 27.12.2023р. №86 про відмову в призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах (основної вимоги), а, відповідно, і відсутні підстави для задоволення похідних вимог позивача про зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу роботи по провідній професії позивача періоди роботи за професією підручний сталевара електропечі з 10.05.1995р. по 31.01.2006р., з 12.07.2006р. по 01.12.2023р.; повторно розглянути заяву позивача від 01.12.2023р. про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, у зв`язку з чим у задоволенні даного позову позивачеві слід відмовити повністю.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб`єкта владних повноважень.

Отже, з урахуванням того, що у адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем за фіскальним чеком платіж № від 11.02.2024р., слід покласти на позивача за нормами ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 134, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, до Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №86 від 27.12.2023р., зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва