Справа № 460/4717/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коваля Р. Й.,
суддів Гуляка В. В.,
Носа С. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву Приватного підприємства «Красносільське мале приватне підприємство «МВА» про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 460/4717/23 за позовом Приватного підприємства «Красносільське мале приватне підприємство «МВА» до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
У лютому 2023 року Приватне підприємство «Красносільське мале приватне підприємство «МВА» (далі також - ПП «Красносільське мале приватне підприємство «МВА», позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі також - ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі також - ДПС України, відповідач-2) у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Рівненській області № 8221902/31358915 від 07.02.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 25.11.2022;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Приватного підприємства «Красносільське мале приватне підприємство «МВА» № 5 від 25.11.2022 днем її фактичного подання на реєстрацію.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року позов задоволено.

16.08.2023 від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення (надіслана до суду засобами поштового зв`язку 14.08.2023), в якій він просив суд ухвалити додаткове судове рішення у справі № 460/4717/23, яким стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 15 062 (п`ятнадцять тисяч шістдесят дві) грн, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року заяву про ухвалення додаткового судового рішення залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року в адміністративній справі № 460/4717/23 - без змін.

Крім того, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2024 року апеляційну скаргу Приватного підприємства «Красносільське мале приватне підприємство «МВА» задоволено.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року про залишення заяви без розгляду в адміністративній справі № 460/4717/23 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

27 травня 2024 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від Приватного підприємства «Красносільське мале приватне підприємство «МВА» про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат, понесених під час розгляду в апеляційній інстанції, в якій позивач просив стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8029 грн.

28 травня 2024 року від відповідача надійшло заперечення на цю заяву, в якому він заперечив проти вимоги заяви, вважає, що розмір суми, заявлений у заяві про відшкодування витрат є завищеним та не відповідає критеріям співмірності. Вважає, що заявником не доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими. Просив у задоволенні заяви відмовити.

Згідно з пунктом третім частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої цієї статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів при вирішенні цього питання зазначає таке.

Відповідно до частин першої та сьомої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статей 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як видно з матеріалів справи, для представлення інтересів в апеляційній інстанції позивач скористався правничою допомогою, яку йому згідно Ордеру Серії ВК № 1116345 надає адвокат Лавренчук Тетяна Віталіївна. На підтвердження витрат у зв`язку з цим позивач надав суду: договір про надання правової допомоги від 23.02.2023 Рахунок від 13.01.2024 на суму 8029 грн, що складається з оплати послуг адвоката згідно з договором правової допомоги від 23.02.2023 на суму 8000 грн та компенсації поштових витрат адвоката на 29 грн; звіт про надану правничу допомогу від 13.01.2024

З опису послуг, наданих адвокатом Лавренчук Т. В., видно, що вони складаються з аналізу ухвали Рівненського окружного адміністративного суду про залишення заяви без розгляду від 30.08.2023 у справі № 460/4717/23, підготовки апеляційної скарги, узгодження правової позиції та проекту апеляційної скарги з Приватним підприємством Красносільське мале приватне підприємство «МВА», оформлення остаточної редакції апеляційної скарги / подано до апеляційного суду; підготовки апеляційної скарги, узгодження правової позиції та проекту апеляційної скарги з Приватним підприємством Красносільське мале приватне підприємство «МВА», оформлення остаточної редакції апеляційної скарги, яку подано до апеляційного суду; аналізу апеляційної скарги Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі № 460/4717/23 від 07.08.2023; підготовки відзиву на апеляційну скаргу, узгодження правової позиції та проекту відзиву з Приватним підприємством Красносільське мале приватне підприємство «МВА», оформлення остаточної редакції відзиву, який подано до апеляційного суду.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналізуючи викладене, враховуючи що надані адвокатом позивачу послуги в апеляційній інстанції базуються на попередніх послугах, а також на базі рішення суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що розмір витрат зазначений позивачем не є пропорційний так як і час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн, оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Отже, понесені позивачем витрати підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі у розмірі 3500 грн витрат на правничу допомогу.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про необхідність прийняття додаткового судового рішення та часткового задоволення заяви позивача.

Керуючись статтями 243, 252, 310, 321, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Приватного підприємства «Красносільське мале приватне підприємство «МВА» про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 460/4717/23 задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову в адміністративній справі № 460/4717/23.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Красносільське мале приватне підприємство «МВА» () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області () 3500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
С. П. Нос