Справа № 340/869/24
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/869/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М. Притули, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), що полягає у не розгляді рапорту ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 08.01.2024 про надання вказівок щодо подальших дій, документів про переміщення по службі та направлення на ВЛК;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_1 ) розглянути рапорт ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) від 08.01.2024 про надання вказівок щодо подальших дій, документів про переміщення по службі та направлення на ВЛК.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що рапорт ОСОБА_1 від 08.01.2024 про надання вказівок щодо подальших дій, документів про переміщення по службі та направлення на ВЛК командуванням ІНФОРМАЦІЯ_4 не розглянуто, відповіді, вказівок, документів та направлення на ВЛК не надано.

Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений судом строк на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог представник відповідача вказує, що Старший солдат ОСОБА_1 не є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому надання йому вказівок з питань службової діяльності поза межами повноважень ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.37-41).

Дослідивши матеріли справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проходив військову службу за мобілізацією у ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується обліково-послужною карткою форми №6 (а.с.17).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) №291 від 16.11.2022, прийнятого на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_8 » Сухопутних військ Збройних Сил України №147-РС від 21.09.2022, ОСОБА_1 , з 17.11.2022 було переведено для подальшого проходження військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_4 до НОМЕР_3 окремого стрілецького батальйону (військова частина НОМЕР_4 ) ( АДРЕСА_1 ) на посаду водія кулеметного взводу, що підтверджується зазначеним наказом та приписом №98 від 16.11.2022 (а.с.9, 23-24).

Вказаним наказом позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 .

18.11.2022 ОСОБА_1 прибув до штабу 69 ОСБ (військової частини НОМЕР_4 ), що підтверджується відповідною відміткою у приписі (а.с.23-24)

Позивач зазначає, що у військовій частині НОМЕР_4 ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті його для подальшого проходження військової служби та зарахуванні до списків особового складу у зв`язку з обмеженою придатністю до військової служби, у зв`язку з чим позивач був змушений вибути до попереднього місця служби до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідною відміткою у приписі (відмітка про вибуття) (а.с.23-24).

19.11.2022 ОСОБА_1 прибув до попереднього місця служби до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що подав відповідний рапорт (а.с.27).

Як вказує позивач у позовній заяві, командуванням ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу було надано наказ продовжувати виконувати свої військові обов`язки, проте письмових наказів для ознайомлення надано не було.

Відповідно до довідки ВЛК №63 від 04.10.2022, ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним до військової служби (а.с.13)

Позивач звернувся до відповідача із рапортом від 08.01.2024 про надання вказівок щодо подальших дій, документів про переміщення по службі та направлення на ВЛК (а.с.25-26).

Позивач в позовній заяві вказує, що відповіді на рапорт надано не було.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено відповідь на рапорт позивача від 25.01.2024 №3/1062, в якому зазначено, що Старший солдат ОСОБА_1 не є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому надання йому вказівок з питань службової діяльності поза межами повноважень ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.43-44).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від .форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.

Повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, Статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України(далі Статут). Статтею 14 Статуту зазначено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статутом передбачені начальники та підлеглі, старші та молодші за військовим званням. Статтею 31 Статуту начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) №291 від 16.11.2022 позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Доказів того, що позивач наразі проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_7 в матеріалах справи відсутні.

Крім того, за приписами статті 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

У разі направлення на лікування поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі направлення, підписане командиром військової частини, медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про травму (каліцтво, поранення, контузію) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.

Пунктом 6.1 розділу II глави 6 розділу II «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 передбачено, що направлення на медичний огляд військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби.

Також направлення військовослужбовців на медичний огляд ВЛК прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище проводиться у випадках, визначених Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року № 170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2009 року за № 438/16454.

Статтею 261 Статуту передбачено і той випадок коли військовослужбовці, захворіли в період відпустки або відрядження. У випадку коли військовослужбовці захворіли в період відпустки або відрядження, на стаціонарне лікування направляються начальниками відповідних органів управління Служби правопорядку в гарнізонах або керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 6.15 глави 6 розділу II «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» вказано, що відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу, установи), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

Під час вибуття військовослужбовця у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) довідка ВЛК видається йому на руки.

Після закінчення відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці (крім курсантів ВВНЗ) за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_4 можуть пройти повторний медичний огляд за місцем проведення відпустки для визначення придатності їх до військової служби або для вирішення питання про потребу у наданні відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва).

Таким чином стаття 261 Статуту та пункт 6.15 глави 6 розділу II Положення надає повноваження територіальному центру комплектування та соціальної підтримки направляти військовослужбовця, який захворів, на лікування поза розташуванням військової частини і приймати рішення пройти медичний огляд тільки в період відпустки або відрядження останнього.

Додатком 2 до Статуту гарнізонної та вартової служб (статті 23, 25) передбачено порядок обліку військовослужбовців, які перебувають у відпустці та у відрядженні. По прибутті до місця проведення відпустки військовослужбовець повинен не пізніш як наступного дня стати на облік у відповідному органі управління Служби правопорядку в гарнізоні або в найближчому територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, за день перед вибуттям до місця служби - знятися з обліку.

Відповідно до наявних даних ІНФОРМАЦІЯ_2 старший солдат ОСОБА_1 не перебуває на обліку військовослужбовців, які перебувають у відпустці або у відрядженні.

Отже, позивач не є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому надання йому вказівок з питань службової діяльності, а також направлення на ВЛК, поза межами повноважень ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, у листі від 25.01.2024 №3/1062 відповідач зазначив, що не зарахування у позивача списки військової частини НОМЕР_4 , є грубим порушенням та не виконанням наказу командира військової частини НОМЕР_5 , чим військова частина НОМЕР_4 порушила ст.30 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, де зазначено що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання, а підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно з частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене ІНФОРМАЦІЯ_3 діяв в межах наданих повноважень, а позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню

Судові витрати розподілу не підлягають, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА