Справа № 260/2398/23
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 липня 2024 року

м. Київ

справа № 260/2398/23

адміністративне провадження № К/990/24899/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петрик Віталій Васильович, на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі № 260/2398/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати Наказ т.в.о. Голови Державної екологічної інспекції України №39-тр/т від 30 березня 2023 року про застосування до ОСОБА_1 , першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Закарпатській області-першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області, дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петрик Віталій Васильович, звернувся через підсистему «Електронний Суд» із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції, яку зареєстровано у Верховному Суді 27 червня 2024 року.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень скаржник посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України відповідно до якого відсутній висновок Верховного Суду щодо:

1) застосування частин 1, 2 статті 77 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) у відповідності до якої рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення;

2) застосування частини третьої статті 65 Закону №889-VIII у відповідності до якої державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду;

3) притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме те, що слід розділяти порушення з дня вчинення яких строк притягнення до дисциплінарної відповідальності закінчений та з тими порушеннями за які такий строк ще не закінчився;

4) того чи можуть накази про залучення спеціалістів відповідного відділу інспекції до проведення дій в рамках кримінальних проваджень, які порушені та ініційовані не інспекцією, а іншим державним уповноваженим органом, підписані першим заступником суперечити компетенції начальника інспекції, його заступників;

5) того чи потрібно у подібних правовідносинах суб`єкту владних повноважень спірні накази оскаржувати/скасовувати в судовому порядку та доводити про будь-які негативні наслідки, спричинені вказаними наказами;

6) того чи може особа нести відповідальність за порушення у разі якщо його керівник визнаний не винуватим у вчиненні дисциплінарного порушення.

Суд касаційної інстанції зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права.

Варто зауважити, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначена скаржником норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову, але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях, - що може бути визнано як допущення судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права, або надали, як на думку скаржника, неправильно.

Водночас у пунктах 3-6 касатор не визначає щодо конкретно якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду.

Суд звертає увагу скаржника, що обґрунтування без чіткої вказівки на норму права (пункту, частини, статті) щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, не може вважатись належним виконанням вимог пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

У касаційний скарзі скаржник також зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 65 Закону №889-VIII.

Зі змісту пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України слідує, що вказана підстава спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню адміністративними судами під час вирішення спору.

Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

За обставинами цієї справи судами попередніх інстанцій установлено, що матеріалами дисциплінарного провадження доведено перевищення повноважень позивачем свої посадових обов`язків, що виявилося у підписанні наказів за №№71-75 від 14 лютого 2022 року, №№88,89 від 21 лютого 2022 року, №№96-99 від 22 лютого 2022 року, № №119,120 від 31 березня 2022 року, №123 від 04 квітня 2022 року та №301 від 21 вересня 2022 року від імені державного органу замість керівника даного органу, що суперечить статті 9 Закону №889-VIII, Положенню про Державну екологічну інспекцію у Закарпатській області, затвердженого наказом № 49 від 02 лютого 2021 року (далі - Положення № 49) та посадовій інструкції позивача, а вид дисциплінарного проступку у виді догани відповідає ступеню тяжкості дисциплінарного проступку особі позивача.

При цьому, висновки щодо застосування частини третьої статті 65 Закону №889-VIII вже викладалися Верховним Судом, зокрема, у постанові від 22 грудня 2023 року у справі № 140/3984/22.

Поряд з цим, Суд звертає увагу на те, що доводи в частині пропуску строку притягнення до дисциплінарної відповідальності стосуються наказів за №№71-75 від 14 лютого 2022 року, №№88,89 від 21 лютого 2022 року, №№96-99 від 22 лютого 2022 року. Водночас скаржник не порушує питання щодо пропуску строку притягнення до дисциплінарної відповідальності за наказами №119,120 від 31 березня 2022 року, №123 від 04 квітня 2022 року та №301 від 21 вересня 2022 року .

Також скаржник вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частин 1, 2 статті 77 Закону №889-VIII, мотивуючи це тим, що зміст оскаржуваного наказу не містить стислого викладу обставин справи, не розкриває виду дисциплінарного проступку і його юридичної кваліфікації.

При цьому, Суд зауважує, що Верховний Суд у своїх постановах від 07 вересня 2020 року у справі №640/21594/18, від 26 червня 2019 року у справі №1640/3394/18 неодноразово звертав увагу на те, що самі по собі дефекти акта не повинні породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

З огляду на викладене, Суд вважає необґрунтовані посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Виходячи з визначених процесуальним законом меж, предметом касаційного перегляду можуть бути виключно питання права, а не факту.

Посилання на приписи статті 242 КАС України не підміняє визначення таких підстав касаційного оскарження.

Посилання скаржника у касаційній скарзі на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій щодо обставин справи та наполяганні на переоцінці наявних у справі доказів, що не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петрик Віталій Васильович, на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі № 260/2398/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу- повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами у спосіб її надсилання до суду.

Роз`яснити заявнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяЛ.О. Єресько