Справа № 366/1971/24
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/1971/24
Провадження № 2-а/366/13/24
УХВАЛА

08.07.2024 смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: поліцейський відділення поліції № 4 (м. Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Максимів Руслан Степанович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся в з позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2430162, винесеної 19.06.2024, про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, закривши провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

28.06.2024 позовна заява надійшла до суду. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Перший судовий розгляд в порядку письмового провадження призначено на 08.07.2024.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Водночас суд зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

До таких висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а (адміністративне провадження №К/9901/12750/18)

У позовній заяві Позивач визначив Відповідачем у справі Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

Разом з цим, з наданої Позивачем копії оскаржуваної постанови вбачається, що працівник поліції ОСОБА_2 є працівником відділення поліції № 4 (м. Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вжитий у ч. 2 ст. 2 КАС України термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Нормами ст. 222 КУпАП визначено адміністративні правопорушення, які розглядаються органами Національної поліції, при цьому визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Із системного аналізу наведених норм слідує висновок, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема тих, що відноситься до компетенції органів Національної поліції, працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 цього Закону, систему поліції складають :

центральний орган управління поліції;

територіальні органи поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 цього Закону, територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Згідно з п. 14 Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону, до створення, укомплектування спеціально підготовленими поліцейськими та забезпечення функціонування на всій території України патрульної поліції тимчасово, до 31 грудня 2016 року, дозволяється функціонування в складі поліції державної автомобільної інспекції та підрозділів громадської безпеки, на які покладаються обов`язки з охорони публічного порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція.

По мірі готовності до початку функціонування патрульної поліції в регіонах та населених пунктах, де її обов`язки тимчасово виконують державна автомобільна інспекція та підрозділи громадської безпеки, уповноваженим керівником органу поліції вживаються щодо цих підрозділів організаційно-штатні заходи, пов`язані з їх ліквідацією, відповідно до положень цього Закону.

Відповідно до п. 1 розділу І Положення «Про Департамент патрульної поліції», затвердженого наказом Національної поліції від 06.11.2015 № 73 (зі змінами), департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, ліквідовується та реорганізовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Згідно з п.п. 1-3 розділу ІІІ цього Положення, структура та штатна чисельність Департаменту патрульної поліції затверджується керівником Національної поліції.

Департамент патрульної поліції та структурні підрозділи патрульної поліції становлять єдину систему. Структурні підрозділи патрульної поліції підзвітні та підконтрольні Департаменту патрульної поліції.

Структурні підрозділи патрульної поліції очолюють керівники, які підпорядковуються керівнику Департаменту патрульної поліції та його заступникам.

З огляду на наведені положення законодавства вбачається висновок, що Головні управління Національної поліції в областях України та Управління патрульної поліції в областях України є різними юридичними особами, тобто різними суб`єктами владних повноважень, які діють самостійно один від одного.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Позивач звернувся з позовом до неналежного Відповідача, оскільки працівник поліції, який від імені органу національної поліції виносив відносно Позивача оскаржувану постанову є підпорядкованим працівником не Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, а Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Тому, суд приходить до висновку про необхідність запропонувати Позивачу замінити у справі неналежного Відповідача, УПП в Івано-Франківській області на належного, Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

При цьому, Позивачу слід роз`яснити, що у разі згоди Позивача на заміну Відповідача, суд замінить Відповідача новим Відповідачем. У разі відмови Позивача від заміни Відповідача, ГУНП в Івано-Франківській області буде залучено до участі у справі як другого відповідача.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 2, 48, 242, 243, 248, 250 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Запропонувати позивачу, ОСОБА_1 , замінити Відповідача в адміністративній справі № 366/1971/24 з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області на Головне Управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Роз`яснити Позивачу, що заміна Відповідача здійснюється за його згодою.

У разі надання згоди на заміну неналежного Відповідача, суд заміняє його належним Відповідачем.

У разі відмови від заміни Відповідача, суд залучить Головне Управління Національної поліції в Івано-Франківській області як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: невідомо);

Відповідач: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області (м. Івано-Франківськ, вул. Юності, 23. E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський відділення поліції № 4 (м. Рогатин) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Максимів Руслан Степанович (Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м. Рогатин, вул. Галицька, 45).

Суддя Н.П. Слободян