Справа № 260/1157/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/1157/24 пров. № А/857/14019/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,

за участю секретаря судового засідання: Кулабухової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року, головуючий суддя Калинич Я.М., ухвалене у м. Ужгород, у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2024 року позивач ГУПФУ в Закарпатській області звернулось в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. про накладення штрафу від 13.02.2024 року у розмірі 10200 грн. у виконавчому провадженні №73186464.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що відповідачем протиправно винесено оспорювань постанову, оскільки рішення суду у справі №260/5015/23 є виконаним.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ в Закарпатській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що наводились ним у поданому адміністративному позову, однак безпідставно не взято до уваги судом попередньої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.09.2023 року у справі №260/5015/23 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у здійсненні перерахунку загального страхового стажу ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок загального страхового стажу ОСОБА_1 на підставі відомостей, наявних у документах, доданих до його заяви від 07.02.2023 року.

Вказане рішення набрало законної сили 02.10.2023 року.

01.11.2023 було відкрито виконавче провадження №73186464 на підставі виконавчого листа №260/5015/23 виданого 24.10.2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом, відповідно до якого зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок загального страхового стажу ОСОБА_1 на підставі відомостей, наявних у документах, доданих до його заяви від 07.02.2023 року.

Листом від 07.12.2023 року №0700-0504-5/69758 Головне управління повідомило відповідача, що 27 жовтня 2023 року стягувачу виконано перерахунок стажу в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, шляхом внесення в електронну трудову книжку ОСОБА_1 відомостей про службу в Державній прикордонній службі України в період з 11.07.2003 року по 20.07.2019 року. Однак, оскільки силові структури почали подавати звітність про нараховане грошове забезпечення тільки з червня 2016 року, то автоматично формуються і попадають дані в «Довідку про трудовий та страховий стаж» з цієї дати. При настанні страхового випадку стаж до червня 2016 року буде зараховано особі по відповідним підтверджуючим документам, однак включити цей стаж в «Довідку про трудовий та страховий стаж» у боржника немає технічної можливості. Тому для вирішення цього питання боржником направлено запит до ПФУ.

13.12.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинцем В.О. винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №73186464 до 27.12.2023 року. Копію зазначеної постанови, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», надіслано сторонам виконавчого провадження.

11.01.2024 року за вих. №73186464/5-115 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинцем В.О. надіслано боржнику вимогу про надання інформації про стан виконання рішення суду.

12.01.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області надано відповідь №0700-0504-8/2467 про те, що включити стаж в «Довідку про трудовий та страховий стаж» у боржника немає технічної можливості. Тому для вирішення цього питання боржником направлено запит до ПФУ.

15.01.2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинцем В.О. винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/5015/23 без поважних причин.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів того, що після винесення відповідачем постанови від 15.01.2024 року, ГУ ПФУ в Закарпатській області виконано рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом

Відповідно до статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 26 Закону визначено підстави початку примусового виконання рішення виконавцем.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У відповідності до статті 63 Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

За статтею 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Передбачений статтею 75 Закону №1404-VIII штраф є заходом впливу на боржника, який застосовується за відсутності поважних причин не виконання у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.09.2023 року у справі №260/5015/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок загального страхового стажу ОСОБА_1 на підставі відомостей, наявних у документах, доданих до його заяви від 07.02.2023 року

На виконання вказаного рішення, листом від 07.12.2023 року №0700-0504-5/69758 Головне управління повідомило відповідача, що 27 жовтня 2023 року стягувачу виконано перерахунок стажу в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, шляхом внесення в електронну трудову книжку ОСОБА_1 відомостей про службу в Державній прикордонній службі України в період з 11.07.2003 року по 20.07.2019 року. Однак, оскільки силові структури почали подавати звітність про нараховане грошове забезпечення тільки з червня 2016 року, то автоматично формуються і попадають дані в «Довідку про трудовий та страховий стаж» з цієї дати. При настанні страхового випадку стаж до червня 2016 року буде зараховано особі по відповідним підтверджуючим документам, однак включити цей стаж в «Довідку про трудовий та страховий стаж» у боржника немає технічної можливості. Тому для вирішення цього питання боржником направлено запит до ПФУ.

15.01.2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинцем В.О. винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/5015/23 без поважних причин.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 року у справі №260/452/24 відмовлено в задоволенні адміністративного позову щодо скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.01.2024 року про накладення штрафу в сумі 5100 грн., за невиконання рішення без поважних причин.

Матеріали справи не містять доказів того, що після винесення відповідачем постанови від 15.01.2024 року, ГУ ПФУ в Закарпатській області виконано рішення суду, відтак колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинцем В.О. від 13.02.2024 року №73186464 на боржника правомірно накладено штраф у розмірі 10200 гривень у зв`язку з повторним невиконанням рішення суду без поважних причин.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року у справі №260/1157/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
С. М. Кузьмич
Повний текст постанови складено 04.07.2024 року.