Справа № 220/965/24
Суддя: Якішина О. М.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/965/24
Номер провадження № 2-а/220/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Беспалова В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кузнєцова Оксана Петрівна, до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі свого представника звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову №94 за справою про адміністративне правопорушення складену 31.05.2024 року начальником територіального ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ст.. 210 КУпАП винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 210 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою №94 за справою про адміністративне правопорушення від 31.05.2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000,00 гривень. Вказана постанова була отримана ОСОБА_1 31.05.2024 року. Із даною постановою ОСОБА_1 не згоден, вважає її незаконною оскільки ним не вчинялося вказане вище адміністративне правопорушення, він не був оповіщений. 13.05.2024 року на блок-посту щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.05.2024 р., відносно нього не складався протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 210 КУпАП, а сама постанова № 94 за справою про адміністративне правопорушення складена 31.05.2024 року з порушенням норм КУпАП. Так, відповідно до оскаржуваної постанови, 13.05.2024 року на блок-посту ОСОБА_1 був оповіщений щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.05.2024. У зазначений термін явки до РТЦК та СГІ не з`явився, порушив вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. ст. 210 КУпАП. У зв`язку з вищевикладеним враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. ст 210 КУпАП. Проте, спірна постанова № 94 не містить кваліфікацію дій ОСОБА_1 , оскільки в ній не зазначено посилання на конкретну частину статті 210 КУпАП. Приймаючи рішення про наявність вини в діях ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. ст. 210 КУпАП, начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 було застосовано до ОСОБА_3 штраф в розмірі 17000 гривень, що не передбачено жодною із частин ст.. 210 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення). На думку позивача, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена з порушенням вимог КУпАП, фактично під час винесення оскаржуваної постанови, не було досліджено жодних доказів по справі, фактично дії ОСОБА_1 не було кваліфіковано, а стягнення за чинення адміністративного правопорушення було застосовано в розмірі не передбаченого санкціями ст. 210 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення). Таким чином, зважаючи на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 210 КУпАП, є недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з порушенням порядку розгляду справи, фактично не було проведено кваліфікацію дії правопорушника, та застосування штрафу, непередбаченого санкцією статті, що, на думку позивача, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а), а тому, відповідно до п. 3 ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС, постанова мас бути скасована, а провадження по справі закрите.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 11.06.2024 року відкрито провадження у справі. Витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_4 адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. ст. 210 КУпАП.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Подав письмові заперечення на позов, в яких зазначено, що свідчення ОСОБА_1 , що він не був оповіщений про те, що відносно нього не складався протокол, є завідомо неправдиві. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни України зобов`язані з`явитися до військових частин або до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин. Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення, звірки військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями військово-лікарської комісії відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Статтею 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку і тягне за собою накладення штрафу. На виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.02.2024р. №484 Великоновосілківською селищною радою 15.02.2024р. були проведені заходи щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів. ОСОБА_1 було запропоновано одержати повістку на обов`язкову явку 19.02.2024р. на 08:00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_5 для звірки військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії щодо встановлення його ступеня придатності до військової служби. Натомість громадянин ОСОБА_1 відмовився одержати повістку на обов`язкову явку, про що Великоновосілківською селищною радою у присутності свідків був складений акт за №01-25/53. У зазначену дату ОСОБА_1 не з`явився, у зв`язку з чим відповідно до додатку 20 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, 05.03.2024 до відділення поліції № 1 Волноваського районного відділу поліції ГУ НП в Донецькій області (далі - відділення поліції №1) було направлено звернення щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтею (статтями) 210, 210-1, до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складення протоколів про адміністративні правопорушення (далі - Звернення). 22 квітня 2024 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . На нього був складений протокол за №53 про адміністративне правопорушення, відбувся розгляд справи та винесена постанова начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 про накладання штрафу у розмірі 850,00 грн. У той же день ОСОБА_1 було видане направлення на проходження військово-лікарської комісії, підтвердженням чого є запис у Журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих військовозобов`язаним для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_6 , але проходити її він не пішов. 13.05.2024 р. ОСОБА_1 був зупинений на блок-посту, де чергувала група оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від отримання повістки відмовився, про що був складений акт щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів та в усній формі ОСОБА_1 довели про виклик 14.05.2024 на 08:00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_3 . За викликом не з`явився, у зв`язку з чим 20.05.2024 до відділення поліції №1 було направлено Звернення. 26.05.2024 представниками відділення поліції №1 ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , складено протокол №94 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП. Зміст протоколу був доведений, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 31.05.2024 р. проведено розгляд справи та винесена постанова начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_3 №94 про накладання штрафу у розмірі 17000,00 грн. У постанові від 31.05.2024 №94 дійсно не зазначена частина статті про адміністративне правопорушення, що є упущенням, але у протоколі та в усній формі громадянину ОСОБА_1 вся інформація була доведена. З вищенаведеної інформації вбачається усвідомлювання ОСОБА_1 протиправного характеру своїх дій та свідоме допущення настання цих наслідків. На підставі вищенаведеного, просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі та зобов`язати його сплатити суму штрафу, зазначену у постанові начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 за №94 від 31 травня 2024 року, у розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

Проте, зазначені заперечення не підписані уповноваженим представником відповідача, а тому суд не приймає їх до уваги, як і та додані до нього докази.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків.

На виконання ували суду від 11.06.2024 року представником відповідача надано суду протокол № 53 від 22.04.2024 року за ч.1 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , постанова № 53 від 22.04.2024 року за ч.1 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , протокол № 94 від 26.05.2024 р., розпорядження № 484 від 12.02.2024 р., звернення від 20.05.2024 р. № 1690, звернення від 04.03.2024 р. № 852.

Так, згідно протоколу № 53 від 22.04.2024 р. на початку лютого 2024 громадянину ОСОБА_1 групою оповіщення було повідомлено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 19.02.2024. У зазначений термін явки у ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, порушивши правила військового обліку передбачені статтею 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.210 КУпАП.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 53 від 22.04.2024 року на ОСОБА_1 накладено штраф за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 210 КУпАП, у сумі 850,00 гривень.

Згідно протоколу № 93 від 26.05.2024 р. за ч.2 ст. 210 КУпАП, 13.05.2024 року на блок-посту ОСОБА_1 був оповіщений щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.05.2024. У зазначений термін явки до РТЦК та СГІ не з`явився, порушив вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. ст. 210 КУпАП. У зв`язку з вищевикладеним враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП.

Згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 484 від 12.02.2024 р., яке було адресоване начальнику Великоновосілківської СВА Волноваського району Донецької області, на виконання Конституції України, Закону України Про оборону України, відповідно вимог ст. 18 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, п.1 ст.38 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, на підставі наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 94 від 16.11.2023 року: 1) з метою виконання Указу Президента України від 24.02.2023 року № 65/2023 «Про загальну мобілізацію» та Указу Президента України від 06.11.2023 №735/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», здійснити оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно наданого списку (додається), про їх виклик до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 та забезпечити їх прибуття 19.02.2024 року, о 08 год 00 хв, за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) про результати виконання розпорядження поінформувати до 20.02.2024 р.; 3) інформацію щодо військовозобов`язаних та резервістів, які ухиляються від виконання військового обов`язку, подавати до Відділення поліції №1 Волноваського районного відділу поліції ГУ НП в Донецькій області, копію повідомлення надати до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 . У якості додатку до розпорядження зазначено список військовозобов`язаних, що підлягають оповіщенню, проте зазначений список суду не надано.

Як вбачається зі звернення від 20.05.2024 р. № 1690 та звернення від 04.03.2024 р. № 852 на ім`я начальника відділення поліції № 1 Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 просив доставити ОСОБА_1 до ТЦК для складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №94 від 31.05.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000,00 гривень.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, 13.05.2024 року на блок-посту ОСОБА_1 був оповіщений щодо явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 14.05.2024. У зазначений термін явки до РТЦК та СГІ не з`явився, порушив вимоги статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. ст. 210 КУпАП. У зв`язку з вищевикладеним враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. ст. 210 КУпАП, до нього застосовано адміністративне стягнення в розмірі 17000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі № 522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі № 500/26/22.

Відповідно до ст.. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч.1).

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають (ч.2).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення (ч.3).

Отже, ОСОБА_1 в разі наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв в редакції від 14.05.2024 р.

Диспозиція ст. 210 КУпАП (в редакції станом час вчинення правопорушення, тобто на 14.05.2024 року) передбачала склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, що тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1) та повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, що тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2).

Проте оскаржувана постанова, в порушення ст.. 256 КУпАП, не містить посилання на відповідну частину ст. 210 КУпАП, яка передбачає конкретний склад адміністративного правопорушення, що є порушенням права особи на захист, а також не дає суду можливості перевірити обставини, що мають значення для розгляду справи.

Крім того, адміністративне стягнення на позивача накладено в розмірі, який не передбачений санкцією жодної частини ст. 210 КУпАП.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова не може бути визнана законною.

Суд також звертає увагу на те, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.. 210 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, проте оскаржувана постанова містить посилання на порушення ним вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена відповідальність ст. 210-1 КУпАП.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Це означає, що ця норма Закону встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідач, будучи зобов`язаним доказувати правомірність свого рішення, будь-яких доказів щодо його правомірності не надав.

З огляду на зазначене, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП.

За таких обставин, суд не може вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За нормами п. 2 ч.3 ст. 286 КУпАП, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому необхідно стягнути з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача судовий збір в розмірі 605,60 грн., який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 10, 72 - 80, 205, 246, 250, 271, 286, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову №94 за справою про адміністративне правопорушення складену 31.05.2024 року начальником територіального ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ст.. 210 КУпАП винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ),

Відповідач - начальник Територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Суддя О.М. Якішина