Справа № 160/9188/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2024 рокуСправа №160/9188/24
Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
09 квітня 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправними дії керівництва військової частини НОМЕР_2 щодо неможливості прийняти законне рішення про звільнення з військової служби механіка-водія механізованого батальйону 3 роти 3 взводу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути рапорт та прийняти відповідне рішення щодо звільнення ОСОБА_1 за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 . Позивачем подано командиру військової частини НОМЕР_2 рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, а саме - у зв`язку з перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років згідно із Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Разом із рапортом позивачем подавалися усі необхідні документи в засвідчених копіях. Однак рапорт на звільнення командуванням розглянуто та відмовлено позивачу у звільненні. Вважає вказану бездіяльність протиправною, що і стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Крім того, цією ухвалою суду зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 надати докази розгляду рапорта ОСОБА_2 від 07.02.2024р. та всі документи, які враховані при розгляді цього рапорта; лист ВЧ НОМЕР_2 від 14.03.2024р. №33Р.
23 травня 2024 року від Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рапорт позивача було адресовано напряму командиру військової частини НОМЕР_2 , що не відповідає вимогам пункту 233 Положення №1153 відповідно до якого рапорт повинно бути подано в порядку підпорядкування. Крім того, позивачем подано до рапорту копії документів.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .
07 лютого 2024 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з рапортом про звільнення його з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.
До рапорту додано нотаріально завірені копії документів:
1) Копія паспорту ОСОБА_1 на 3 арк. в 1 примірнику;
2) Копія картки платника податків ОСОБА_1 на 1 арк. в 1 примірнику;
3) Копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (після державної реєстрацію шлюбу: ОСОБА_4 ) на 1 арк. в 1 примірнику;
4) Копія паспорта ОСОБА_5 на 1 арк. в 1 примірнику;
5) Копія картки платника податків ОСОБА_5 на 1 арк. в 1 примірнику;
6) Копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк. в 1 примірнику;
7) Копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1 арк. в 1 примірнику.
8) Копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1 арк. в 1 примірнику;
9) Копія свідоцтва про народження серіі НОМЕР_7 малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1 арк. в 1 примірнику;
10) Письмова довідка №783 виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області стосовно місця проживання родини Маркушевських на 1 арк. в 1 примірнику;
11) Письмовий aкт встановлення фактичного проживання ОСОБА_1 та членів його родини на 1 арк. в 1 примірнику;
12) ОСОБА_10 (дружини військовослужбовця ОСОБА_1 ) на 1 арк. в 1 примірнику;
13) Копія медичної довідки №5540 стосовно малолітньої ОСОБА_9 на 1 арк. в 1 примірнику.
Суд встановив, що згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, позивач є батьком чотирьох дітей:
- ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_8 ;
- ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_5 ;
- ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_6 ;
- ОСОБА_9 28.01.2024, свідоцтво про народження Серії НОМЕР_7 .
Не погоджуючись з рішенням військової частини НОМЕР_2 про відмову у звільненні з військової служби та вважаючи її протиправною, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому воєнний стан було продовжено. На час розгляду справи воєнний стан триває.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України Про військовий обов`язок та військову службу від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону № 2232-XII.
Відповідно до підпункту г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ, передбачено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.
Аналіз пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) з підстав:
- наявності перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей;
- вказаним дітям не виповнилось 18 років.
Отже, необхідною умовою звільнення з військової служби є наявність дітей у віці до 18 років.
Відповідно до частини 7 статті 26 Закону № 2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до абзацу 2 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Згідно з пунктом 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Згідно абз. 2 пп. 2 п. 225 Положення № 1153/2008, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється:
під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":
у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин (абзац третій пункту 241 Положення № 1153/2008).
Згідно із абзацом 2 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція № 170) звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.
Додатком 19 Інструкції № 170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до п. 5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом г пункту 1 частини четвертої, підпунктом ґ пункту 2 частини п`ятої, підпунктом г пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються:
копія аркуша бесіди;
копія рапорту військовослужбовця;
документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин;
копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).
Системний аналіз підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ дає підстави для висновку, що під час дії воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються за сімейними обставинами, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, у тому числі перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.
Як встановлено судом, командир військової частини НОМЕР_2 розглянув рапорт позивача та листом № 1699 від 11.03.2024 повідомив про відсутність підстав для прийняття рішення про звільнення з військової служби, оскільки всупереч Інструкції № 170 до рапорту не додано оригіналів документів, що підтверджують відповідну підставу звільнення.
З приводу наведеного, суд зазначає, що позивачем до рапорту долучено нотаріально завірені копії документів, додані на обґрунтування наявності підстав звільнення з військової служби у зв`язку з наявністю перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років. В даному випадку такими документам є свідоцтво про народження Серії НОМЕР_8 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_5 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_9 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_7 згідно якими ОСОБА_1 є батьком чотирьох неповнолітніх дітей.
Разом з тим, суд звертає увагу на доводи, що наведенні у зазначеному листі командира військової частини НОМЕР_2 щодо необхідності наявності документів, які підтверджують право на звільнення з військової служби, в оригіналі, оскільки пунктом 14.10 розділу XIV Інструкції № 170 передбачено, що звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них, за наявності саме оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.
Як встановлено, позивачем до рапорту про звільнення не були додані оригінали таких документів.
Як вбачається з пункту 14.10 розділу XIV Інструкції № 170, в ній міститься вимога щодо наявності оригіналів документів, проте не вказано, що ці оригінали належить надавати у якості додатків до рапорту.
Отже, ні вказаний пункт, ні інші норми законодавства не встановлюють у цьому випадку вимоги щодо додання оригіналів до рапорту. Відтак, наявність чи відсутність оригіналів документів, як таких, можливо перевірити під час розгляду рапорту, запросивши їх для огляду.
Отже, існує правове регулювання, за якого законодавство встановлює вимогу про наявність оригіналів документів (для звільнення за сімейними обставинами), однак не регламентовано порядок пред`явлення таких оригіналів, зокрема, не встановлено обов`язок їх долучення саме до рапорта.
Відтак, надавши до рапорта нотаріально завірені копії документів, особа, що їх подала цілком обґрунтовано сподівається, що вона виконала вимогу законодавства щодо надання документів.
Враховуючи що Законодавство також містить вимогу щодо наявності, як такої, оригіналів документів, але не містить процедури надання їх для огляду чи обов`язку долучити до рапорта та, особа також має цілком обґрунтоване сподівання, що існуюча, не чітко регламентована, процедура не буде використана на шкоду інтересам цієї особи.
Разом з тим, відповідач розглядаючи рапорт позивача про звільнення не був позбавлений можливості заявити позивачу вимогу щодо надання оригіналів документів, необхідних для вирішення питання щодо звільнення з військової служби, чого у спірних правовідносинах зроблено не було.
Суд зауважує, що позивачем у даному позові оскаржується відмова у звільненні ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка викладена та оформлена листом від 11.03.2024 № 1699.
При цьому, зміст листа військової частини НОМЕР_2 від 11.03.2024 № 1699 не містить доводів щодо надання оцінки обставинам викладеним позивачем в рапорті, підставам звільнення з військової служби та не свідчить про прийняття рішення за наслідками його розгляду, оскільки питання звільнення позивача з військової служби по суті відповідачем не розглядалось.
У той же час, розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абз. 3 п. 14.10 розділу XIV Інструкції № 170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.
При цьому, суд звертає увагу на те, що визначати наявність чи відсутність у військовозобов`язаного права на звільнення з військової служби з підстав, визначених підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII є повноваженням саме військової частини, а повноваження суду обмежуються наданням оцінки таким діям/рішенням в межах здійснення судового контролю, у разі надходження позову з таким предметом спору.
Як вже зазначав суд, рапорт позивача від 07.02.2024 не розглянутий по суті і питання наявності підстав для його звільнення зі служби не вирішувалося, зокрема, не здійснено огляд оригіналів документів, копії яких додано до рапорту.
В контексті наведеного, з урахуванням обставин цієї справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача звільнити його від проходження військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України № 2232-ХІІ згідно поданого рапорту, слід відмовити, оскільки відповідне рішення не може бути прийнято без дослідження військовою частиною оригіналів документів.
З огляду на наведене, для належного захисту порушених прав позивача, необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути питання за наслідками подання рапорту ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби за сімейними обставинами за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, при цьому, під час повторного розгляду рапорту ОСОБА_1 відповідач вправі витребувати у нього оригінали документів, які є підставою для звільнення військовослужбовця з військової служби.
За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_2 у звільненні з військової служби ОСОБА_1 за сімейними обставинами у зв`язку з перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років відповідно до поданого ним 07.02.2024 рапорту.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 07.02.2024 р. про звільнення з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, з урахуванням висновків суду.
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко