Справа № 420/12548/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу начальника Військово - медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) від 25.03.2024 № 159, яким за порушення вимог статей 11, 16, 58, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на полковника ОСОБА_1 - тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника госпіталю з морально - психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність; визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень, а саме щодо ненарахування та невиплати військовою частиною НОМЕР_1 у квітні 2024 року грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням премії за березень 2024 року із розрахунку 390% (100 відсотків встановленого розміру щомісячної премії); зобов`язання військову частину НОМЕР_1 вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та виплаченою військовою частиною НОМЕР_1 у квітні 2024 року сумою грошового забезпечення і належним розміром грошового забезпечення з урахуванням премії за березень 2024 року із розрахунку 390% (100 відсотків встановленого розміру щомісячної премії).

Ухвалою суду від 29.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначав, що він не погоджується із прийняттям наказу начальника Військово - медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) від 25.03.2024 № 159, яким за порушення вимог статей 11, 16, 58, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на полковника ОСОБА_1 - тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника госпіталю з морально - психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність та з діями відповідача щодо ненарахування та невиплати військовою частиною НОМЕР_1 у квітні 2024 року грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням премії за березень 2024 року із розрахунку 390% (100 відсотків встановленого розміру щомісячної премії). Як вважає позивач, дисциплінарне стягнення накладено начальником Військово-медичного клінічного центру Південного регіону без встановлення вини ОСОБА_1 , з порушенням вимог статей 11, 16, 58 та 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, тобто всупереч приписам пункту 3 розділу II. Підстави призначення та предмет службового розслідування Порядку № 608, а саме: без встановлення неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб. Як вказав позивач, відповідач звинувачує його як колишнього командира військової частини НОМЕР_1 (начальника 61 військового мобільного госпіталю) у тому, що 24.02.2022, тобто в день повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України позивач не передислокував волонтерський автомобіль Volkswagen Тип 70ХОС на безпечну від ворожих атак територію, тобто не позбавив добровольчий медично - евакуаційний підрозділ «Ангели Тайри» спеціалізованого транспортного засобу, який украй необхідний був у перші місяці бойових дій саме для здійснення медично-евакуаційних заходів на території міста Маріуполь Донецької області. Позивач зазначив, що розслідування проведено офіцером групи морально - психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , тобто підлеглим полковника ОСОБА_3 , що має ключове значення, адже службовим розслідуванням, проведеним військовою частиною НОМЕР_1 , не встановлено вини полковника ОСОБА_1 . Приписами пункту 1 розділу III. Порядок проведення службового розслідування Порядку №608 визначено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові (службові) особи в разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування та ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 не звертався до начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону ОСОБА_5 щодо проведення службового розслідування відносно колишнього командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 . Поряд з цим, позивач вказав, що командиром військової частини НОМЕР_1 не було прийнято рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника госпіталю з морально - психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_1 , оскільки, як вважає позивач, для цього не було правових підстав, насамперед вини позивача.

23.03.2024 до суду від представника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Як зазначив відповідач, службове розслідування за фактом відсутності у військовій частині НОМЕР_1 автомобілів Volkswagen Тип 70 ХОС, військовий номер НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 та Mitsubishi Delika, шасі № НОМЕР_4 , військовий номер НОМЕР_5 : - призначено уповноваженою особою - тво командира військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_6 , у суворій відповідності до частини 1 статі 85 Дисциплінарного статуту та пункту 3 розділу III порядку 608; - проведено повноважною особою - військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_7 , що узгоджується з приписом пункту 5 розділу III порядку 608; не притягнення тво командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 позивача до дисциплінарної відповідальності за результатами службового розслідування проведеного за фактом відсутності у військовій частині НОМЕР_1 автомобілів Volkswagen Тип 70 ХОС, військовий номер НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 та Mitsubishi Delika, шасі № НОМЕР_4 , військовий номер НОМЕР_5 , військовий номер НОМЕР_5 , свідчить, як вважає представник відповідача, виключно про неналежну дисциплінарну практику у військовій частині НОМЕР_1 та не свідчить про відсутність порушень з боку позивача і не скасовує обов`язок начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, встановлений частиною третьою статті 5, частиною першої статті 45 Дисциплінарного статуту про прийняття рішення щодо необхідності притягнення винного, в даному випадку - позивача, до дисциплінарної відповідальності. При цьому, представник відповідача зазначив, що проведення службового розслідування не є обов`язковою умовою, яка передує прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, а для притягнення до дисциплінарної відповідальності, достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, що і було встановлено на підставі наданих військовою частиною НОМЕР_1 документів. Разом з тим, відповідач вказав, що враховуючи, що пунктом 1 наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №159 від 25.03.2024 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, а тому позбавлення позивача премії за березень 2024 року здійснено у суворій відповідності з положенням абзацу четвертого пункту 5 розділу XVI «Преміювання» Порядку №260, відтак позовні вимоги в цій частині, на думку представника відповідача, не підлягають задоволенню. Як зазначив відповідач, йому стало відомо про вчинення позивачем порушення військової дисципліни саме 22 березня 2024 року, після ознайомлення з матеріалами службового розслідування проведеного у військовій частині НОМЕР_1 за фактом відсутності автомобілів, які в той день надійшли до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону. При цьому, наказ начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №159 за результатами розгляду наведених вище матеріалів, та яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення, було видано 25 березня 2024 року, у межах строку. Також відповідач наголосив, що спірний автомобіль є військовим майном, чим спростовуються аргументи позивача, що вказаний транспортний засіб є «волонтерським», що на думку позивача, знімало з нього відповідальність за контроль використання та забезпечення збереження даного транспортного засобу.

23.05.2024 до суду від представника відповідача, Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву згідно якого відповідач не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 та просить суд відмовити у задоволенні позову. Як вказав відповідач, на підставі наданих військовою частиною НОМЕР_1 матеріалів службового розслідування, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 видано наказ від 25.03.2024 №159 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та за порушення вимог статей 11, 16, 58, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на полковника ОСОБА_1 , тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально- психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , на підставі статей 45, 48, 86 Дисциплінарного стягнення Збройних Сил України, накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність. Як зазначив відповідач, на виконання вимог абз. 4 пункту 5 Порядку №260, полковнику ОСОБА_1 за березень 2024 року щомісячна премія не виплачена та твердження позивача, що тимчасово виконуючий обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 вчинив протиправні дії, а саме видав наказ (по стройовій частині) від 04.04.2024 №95, у якому полковнику ОСОБА_1 встановлено за березень 2024 року премію в розмірі 0%, є, на думку відповідача, хибним.

21.05.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач, посилаючись на обставини викладені у адміністративному позові, просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Як наголосив позивач, на його думку, накладення дисциплінарного стягнення відбулось із порушенням строку для його накладення, а транспортні засоби, які були отримані військовим госпіталем не ржавіли у боксах військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 з метою їх збереження та контролю, а рятували життя військовослужбовцям ЗСУ.

06.06.2024 до суду від представника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача у яких відповідач наголосив на правомірності прийняття спірного рішення та тому, що передача автомобіля волонтерській організації не знімало з позивача відповідальності за контроль використання та забезпечення збереження транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Наказом начальника Військово - медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №159 від 25.03.2024 «Про накладення дисциплінарного стягнення», за порушення вимог статей 11, 16, 58, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі статей 45, 48, 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на полковника ОСОБА_1 - тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника госпіталю з морально - психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , накладено дисциплінарне стягнення - «попередження про неповну службову відповідність» (а.с.20-22).

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Згідно вимог ст.11, 16 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У відповідності до положень ст.58, 67 Статуту командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Командир бригади зобов`язаний: підтримувати бригаду у бойовій та мобілізаційній готовності; керувати бойовою підготовкою і вихованням особового складу; забезпечувати збереження озброєння, боєприпасів та інших матеріальних засобів бригади, їх своєчасне поповнення до визначених норм; керувати розробленням і виконанням планів бойової та мобілізаційної готовності і бойової підготовки, особисто розробляти план раптової перевірки бойової готовності; своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки та професійної діяльності військовослужбовців, організації заходів з морально-психологічного забезпечення; проводити навчання з батальйонами, вести підготовку штабу, проводити заняття з командирами батальйонів, рот, з їх заступниками та начальниками родів військ і служб (на кораблі - з помічниками, заступниками, командирами бойових частин і начальниками служб); проводити контрольні заняття з підрозділами після закінчення їх бойового злагодження; щомісяця і по закінченні певного періоду навчання і навчального року підбивати підсумки бойової підготовки й стану військової та виконавської дисципліни; керувати добором кандидатів для зарахування на військову службу за контрактом, а також розподілом за підрозділами поповнення, яке прибуло до бригади, вручення йому озброєння і техніки, приводити нове поповнення до Військової присяги згідно з додатками 1, 4 і 5 до цього Статуту; знати про дійсний стан справ у підрозділах бригади і здійснювати контроль за забезпеченням охорони державної таємниці; знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського складу бригади, головного сержанта бригади та головних сержантів підрозділів, до роти включно, постійно проводити з офіцерами роботу щодо їх військового виховання та вдосконалення професійної підготовки; встановлювати розпорядок дня та вимагати підтримання внутрішнього порядку; особисто керувати кадровою роботою, затверджувати кандидатів на вищі посади та для вступу до військових навчальних закладів; знати стан укомплектованості підрозділів бригади та вживати заходів до підвищення її рівня, організовувати ефективне та раціональне службове використання підготовленого особового складу, який надходить на комплектування бригади; затверджувати розкладку продуктів на тиждень, організовувати щоденний контроль за якістю приготування та повнотою видачі їжі для особового складу, не менше ніж один раз на тиждень особисто перевіряти якість приготування їжі; не менше ніж двічі на рік проводити огляд, планові та раптові перевірки наявності, стану, збереження і правильного використання озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального, інших матеріальних засобів, їх бойової готовності з оголошенням результатів перевірок наказом по військовій частині (командирові корабля не менше ніж один раз на два місяці проводити огляд корабля, не менше ніж один раз на місяць - огляд озброєння, боєприпасів і технічних засобів, здійснювати щоденний обхід корабля), при виявленні фактів нестач (втрати), надлишків, псування, розкрадання майна призначати розслідування; керувати правовим вихованням військовослужбовців бригади, у разі вчинення військовослужбовцем кримінального правопорушення негайно повідомляти про його вчинення органу досудового розслідування; знати справжній стан військової дисципліни в бригаді, вживати заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням, негайно доповідати старшому командирові (начальникові) про події, кримінальні правопорушення, адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією та військові адміністративні правопорушення в бригаді і повідомляти про них відповідного прокурора (у разі належності бригади до Збройних Сил України повідомляти також начальника відповідного органу управління Служби правопорядку), особисто з`ясовувати причини катастрофи та інших випадків, пов`язаних із загибеллю людей чи з іншими тяжкими наслідками; вживати заходів для створення атмосфери відвертості та взаємної довіри між військовослужбовцями у підрозділах, нетерпимості до недоліків, байдужості та пасивності; визначати дні й години приймання особового складу та відвідувачів з особистих питань не менше ніж двічі на місяць, а для прибулих з інших населених пунктів - у зручний для них і командира час; на прохання батьків військовослужбовців знайомити їх із життям і побутом особового складу підрозділів; визначати заходи безпеки і здійснювати контроль за їх додержанням (командирові корабля, крім того, вживати заходів для забезпечення живучості корабля та безпеки його плавання); перед початком навчального року (періоду навчання) видавати письмовий наказ з питань організації бойової підготовки, вартової та внутрішньої служб; щоденно видавати письмові накази по стройовій частині, а у разі потреби - з питань бойової підготовки, окремо по тилу, технічній частині та службі ракетно-артилерійського озброєння; організовувати охорону військової частини (корабля), контроль за несенням вартової та внутрішньої (на кораблі - чергової і вахтової) служб, не менше ніж один раз на тиждень особисто перевіряти стан їх несення; здійснювати планові та раптові перевірки, організовувати щорічне проведення інвентаризації матеріальних засобів у службах, керувати роботою внутрішніх комісій, що проводять такі перевірки; керувати фінансовою діяльністю бригади, розпоряджатися згідно із законодавством коштами, забезпечувати ощадливе витрачання коштів у суворій відповідності із затвердженим кошторисом; організувати бухгалтерський облік військового майна (у тому числі непорушного запасу) та знати вартість утримання військової частини; забезпечувати збереження коштів під час доставляння їх з установи банку до бригади та в інших випадках; для доставляння коштів надавати транспорт і озброєну охорону; організовувати внутрішній фінансовий контроль і особисто, не пізніше наступного дня, перевіряти оприбуткування коштів за журналом ведення обліку готівки, одержаної в установі банку, про що робити в цьому журналі відмітку; не менше ніж один раз на місяць проводити раптову перевірку наявності грошових сум і цінностей в грошовому ящику (касі), за результатами перевірки робити відмітку у відповідному журналі; вживати заходів до відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині; забезпечувати правильне утримання й експлуатацію казарм, житлового фонду та інших споруд на території військової частини, а також їх пожежну безпеку (на кораблі - оглядати житлові та службові приміщення, постійно стежити за справністю корпусу корабля); організовувати забезпечення сприятливих для здоров`я військовослужбовців умов служби, підготовки, побуту та відпочинку; дотримання санітарних норм і правил, виконання військовослужбовцями правил особистої та колективної гігієни, піклуватися про здоров`я підлеглих, вживати всіх необхідних заходів для їх фізичного зміцнення, попередження та профілактики травматизму і професійних захворювань; організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження; вживати заходів для охорони довкілля й раціонального використання природних ресурсів у районі розташування військової частини, під час проведення навчань та інших заходів бойової підготовки, повсякденної діяльності.

Відповідно до ст. 36 Статуту командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень. За віддання і виконання явно злочинного наказу (розпорядження) винні особи притягаються до відповідальності згідно із законом.

Відповідно до положень ст.59 Статуту командир (начальник) зобов`язаний: знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права; планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами; негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України; знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази; постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності; постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові); виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками); знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями; організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту; організовувати культурологічну роботу, створювати умови для зміцнення здоров`я та фізичного розвитку; здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків; не допускати до участі у бойових діях військовослужбовців з числа призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які не пройшли курс базової загальновійськової підготовки або не мають бойового досвіду; особисто керувати кадровою роботою та відбором кандидатів для вступу до військових навчальних закладів; організовувати експлуатацію, збереження і використання за призначенням казармено-житлового фонду, комунальних споруд, інженерних мереж, наданих для розквартирування військових частин і підрозділів; контролювати додержання заходів пожежної безпеки у військовій частині, на кораблі (у підрозділі); вживати заходів для охорони довкілля в місцях розташування та дій військ; організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження; під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю; вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).

Згідно ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

У відповідності до ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Судом встановлено, що наказом начальника Військово - медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) №159 від 25.03.2024 «Про накладення дисциплінарного стягнення», за порушення вимог статей 11, 16, 58, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі статей 45, 48, 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на полковника ОСОБА_1 - тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника госпіталю з морально - психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , накладено дисциплінарне стягнення - «попередження про неповну службову відповідність» (а.с.20-22).

Як вбачається зі змісту наказу №159 від 25.03.2024: « 22 березня 2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли матеріали службового розслідування проведеного у військовій частині НОМЕР_1 за фактом відсутності у військовій частині НОМЕР_1 автомобілів Volkswagen Тип 70 ХОС, військовий номер НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 та Mitsubishi Delika, шасі № НОМЕР_4 , військовий номер НОМЕР_5 .

За результатами службового розслідування встановлено: автомобіль Volkswagen Тип 70 ХОС, військовий номер НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 відсутній у військовій частині НОМЕР_1 з причин його передачі у фактичне володіння та користування керівника добровольчого медично-евакуаційного підрозділу «Ангели Тайри». Станом на момент проведення службового розслідування повернення автомобіля до військової частини не вбачається можливим у зв`язку з обставинами непереборної сили, а саме - тимчасовою окупацією території, на якій цей автомобіль знаходиться (знаходився); автомобіль Mitsubishi Delika, шасі № НОМЕР_4 , військовий номер НОМЕР_5 , був переданий для проведення ремонтних робіт на волонтерських засадах приватному підприємцю ОСОБА_8 та до 24.02.2024 перебував на ремонті у м. Токмак Запорізької області, яке з початком повномасштабного військового вторгнення російської федерації опинилось під тимчасовою окупацією, у зв`язку з чим доступ до даного автомобіля та можливість його повернення до військової частини відсутні через обставини непереборної сили.

При цьому, згідно висновків службового розслідування було зазначено, що з досліджених документів та пояснень посадових осіб не вбачається, що командиром військової частини НОМЕР_1 , на той час - полковником ОСОБА_1 , вживалися необхідні дії щодо контролю за станом та забезпечення збереження майна - автомобілів Volkswagen Тип 70 ХОС, військовий номер НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 та Mitsubishi Delika, шасі № НОМЕР_4 , військовий номер НОМЕР_5 . Також було зазначено, що у військовій частині НОМЕР_1 не було організовано належного контролю за станом автомобільної техніки, яка була передана для використання поза межами військової частини НОМЕР_1 та яка перебувала на ремонті, не було встановлено алгоритм дій особового складу щодо вивезення (евакуації) техніки з метою запобігання її захоплення ворогом та не були підготовлені матеріально- технічні засоби для реалізації таких заходів.

Таким чином, підставою для притягнення полковника ОСОБА_1 - тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника госпіталю з морально - психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 до дисциплінарної відповідальності стало те, що ним не було організовано належного контролю за станом автомобільної техніки, яка була передана для використання поза межами військової частини НОМЕР_1 та яка перебувала на ремонті, не було встановлено алгоритм дій особового складу щодо вивезення (евакуації) техніки з метою запобігання її захоплення ворогом та не були підготовлені матеріально - технічні засоби для реалізації таких заходів

В свою чергу, у матеріалах справи наявний акт службового розслідування Військової частини НОМЕР_1 , підписаний 22.03.2024 офіцером групи морально - психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 (а.с.29-44) щодо факту відсутності у військовій частині НОМЕР_1 автомобілів та Mitsubishi Delika, шасі № НОМЕР_4 , військовий номер НОМЕР_5 .

Згідно п.5 акту від 22.03.2024 враховуючи фактичну відсутність автомобілів у військовій частині, їх перебування на тимчасово окупованій території та неможливість повернення вищевказаного військового майна у зв`язку з дією обставин непереборної сили, вважається за доцільне визнати його втраченим внаслідок воєнних (бойових) дій та списати відповідно до положень Наказу Міністерства оборони України №81 від 29.03.2021 року «Про затвердження Порядку списання військового майна у Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту».

Згідно п.6 акту від 22.03.2024:

- автомобіль Volkswagen Тип 70 ХОС, військовий номер НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 , відсутній у військовій частині НОМЕР_1 з причин його передачі у фактичне володіння та користування керівника добровольчого медично-евакуаційного підрозділу «Ангели Тайри» на виконання розпорядження начальника Головного військово-медичного управління Міністерства оборони України №510/3/7931 від 12.10.2018 з метою розвитку системи добровільної рятувальної медичної служби в Україні та забезпечення можливості здійснення лікувально-евакуаційних заходів. Станом на момент проведення службового розслідування повернення автомобіля до військової частини не вбачається можливим у зв`язку з обставинами непереборної сили, а саме - тимчасовою окупацією території, на якій цей автомобіль знаходився;

- автомобіль Mitsubishi Delika, шасі № НОМЕР_4 , військовий номер НОМЕР_5 був переданий для проведення ремонтних робіт на волонтерських засадах приватному підприємцю ОСОБА_8 та до 24.02.2024 перебував на ремонті у м. Токмак Запорізької області, яке, з початком повномасштабного військового вторгнення російської федерації опинилось під тимчасовою окупацією, у зв`язку з чим доступ до даного автомобіля та можливість його повернення до військової частини відсутні через обставини непереборної сили;

- констатовано неможливість встановлення підстав для притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 в рамках даного службового розслідування.

Жодних порушень допущених ОСОБА_1 чи іншими особами щодо організації належного контролю за станом автомобільної техніки, яка була передана для використання поза межами військової частини НОМЕР_1 та яка перебувала на ремонті вказаною перевіркою не встановлено.

За положеннями п.1 Розділу ІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 608 (далі Порядок № 608), службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.

В свою чергу згідно п. 2 Розділу ІІ Порядку службове розслідування не призначається, зокрема, у разі, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що положення Порядку № 608 не зобов`язують командира у всіх без виключення випадках призначати службове розслідування, однак вказане правило діє лише у випадку, зокрема, коли причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення не потребують додаткового встановлення (уточнення).

При цьому, як свідчать матеріали справи, у випадку з позивачем відповідачем не було встановлено вчинення безпосередньо ОСОБА_1 правопорушень, за які на нього накладено дисциплінарне стягнення та не з`ясовано всі обставини, які мали суттєве значення для вирішення питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, а при прийнятті оскаржуваного наказу командиром не було враховано наявність, ступінь та форму вини позивача, його попередню поведінку, наявність/відсутність збитків, тривалість військової служби, рівень знань тощо, а тому наказ начальника Військово - медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) від 25.03.2024 № 159 не може вважатись законним та обґрунтованим.

Водночас, загальне посилання в оскаржуваному наказі на те, що командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , не вживалися необхідні дії щодо контролю за станом та забезпечення збереження майна, не було організовано належного контролю за станом автомобільної техніки, яка була передана для використання поза межами військової частини НОМЕР_1 та яка перебувала на ремонті, не було встановлено алгоритм дій особового складу щодо вивезення (евакуації) техніки з метою запобігання її захоплення ворогом та не були підготовлені матеріально- технічні засоби для реалізації таких заходів, не підтверджені відповідними доказами та не може прийматись, як підстава щодо встановлення вини ОСОБА_1 .

Під час прийняття оскаржуваного наказу, як вбачається з його змісту, відповідач взяв до уваги матеріали службового розслідування, однак не врахував, що службовим розслідуванням встановлено, що станом на момент проведення службового розслідування повернення автомобілів до військової частини не вбачається можливим у зв`язку з обставинами непереборної сили, а саме - тимчасовою окупацією території, на якій автомобілі знаходяться.

При цьому, матеріалами справи та службового розслідування не підтверджується порушення порядку передачі вказаних автомобілів на ремонт та добровольчому медично - евакуаційному підрозділу.

В свою чергу, суд враховує, що відповідач, приймаючи наказ про притягнення полковника ОСОБА_1 - тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника госпіталю з морально - психологічного забезпечення - начальника групи морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 до дисциплінарної відповідальності з підстав не належної організації контролю за станом автомобільної техніки, не встановлення алгоритму дій особового складу щодо вивезення (евакуації) техніки з метою запобігання її захоплення ворогом, не зазначив ні в оскаржуваному наказі, ні у відзиві на позовну заяву, які ж саме дії позивача в розрізі контролю та встановлення алгоритму дій, під час введення воєнного стану з 24.02.2022, вивели б транспорт, що знаходився в м.Токмак (окупований з 01.03.2022) і транспорт, що перебував у користуванні добровольчого медично - евакуаційного підрозділу, що рятує та евакує поранених.

Приймаючи рішення по справі, суд враховує, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю, неналежним вимоканням службових обов`язків) та подією, що трапилася (правопорушенням, негативними наслідками), ступінь вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню правопорушення.

Такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що відповідач в наказі мав чітко зазначити, які конкретно норми порушені позивачем і наявний причинно-наслідковий зв`язок.

Суд враховує правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду 08.05.2018 у справі № 920/316/17, від 21.12.2018 у справі № 920/31/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 904/3667/19, згідно з якою причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювана шкоди та шкодою, заподіяною державі, є обов`язковою умовою настання відповідальності, і він полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювана, а викликана якимись іншими обставинами.

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, «Тошкуца та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).

Наведене узгоджується із сталою практикою ЄСПЛ, яка знайшла своє відображення у справі «Звежинський проти Польщі», в якій Суд підкреслив, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти конкретно і дуже послідовно (рішення у справі «Беєлер проти Італії»). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (пункт 73).

Враховуючи викладене та те, що пункт 1 наказу начальника Військово - медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) від 25.03.2024 № 159, яким за порушення вимог статей 11, 16, 58, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на полковника ОСОБА_1 - тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника госпіталю з морально - психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність не містить жодних конкретних встановлених фактів неналежного виконання позивачем службових обов`язків, суд приходить висновку про його протиправність та наявність підстав для його скасування.

У відповідності до положень абз 4 п.5 розділу ХVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром.

З огляду на встановленні судом обставини та того, що на виконання вимог Порядку №260 позивачу за березень 2024 щомісячна премія не виплачувалась, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати військовою частиною НОМЕР_1 в квітні 2024 року грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням премії за березень 2024 року із розрахунку 390% (100 відсотків встановленого розміру щомісячної премії); зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та виплаченою військовою частиною НОМЕР_1 в квітні 2024 року сумою грошового забезпечення і належним розміром грошового забезпечення з урахуванням премії за березень 2024 року із розрахунку 390 % (100 відсотків встановленого розміру щомісячної премії).

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника Військово - медичного клінічного центру Південного регіону (з основної діяльності) (код ЄДРПОУ 08199969, м.Одеса, вул. Пироговська 2) від 25.03.2024 №159, яким за порушення вимог статей 11, 16, 58, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на полковника ОСОБА_1 - тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника госпіталю з морально - психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати Військовою частиною НОМЕР_1 в квітні 2024 року грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням премії за березень 2024 року із розрахунку 390% (100 відсотків встановленого розміру щомісячної премії).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) різницю між нарахованою та виплаченою військовою частиною НОМЕР_1 в квітні 2024 року сумою грошового забезпечення і належним розміром грошового забезпечення з урахуванням премії за березень 2024 року із розрахунку 390 % (100 відсотків встановленого розміру щомісячної премії).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра