Справа № 140/17951/23
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 липня 2024 року

м. Київ

справа №140/17951/23

адміністративне провадження №К/990/19301/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Тацій Л.В., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі № 140/17951/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «П`ятидні» до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, головного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Щербика Станіслава Миколайовича, головного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Бернацького Андрія Сергійовича про визнання протиправними дій,-

УСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «П`ятидні» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, головного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Щербика Станіслава Миколайовича, головного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Бернацького Андрія Сергійовича, в якому просило:

- визнати протиправними дії державних інспекторів щодо проведення заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів щодо земельної ділянки, загальною площею 176,8313 га, яка розташована в межах прикордонної смуги за полосою інженерно-технічних споруд між прикордонними знаками №905-№916 на території Володимир-Волинського району Волинської області, проведеної на підставі наказу від 07 грудня 2021 року № 616-ДК/601/АП/09/01-21, за результатами якого складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 07 грудня 2021 року № 616-ДК/601/АП/09/01-21.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо проведення заходу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, призначеного на підставі наказу від 07 грудня 2021 року № 616-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності», за результатами якого складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 07 грудня 2021 року № 616-ДК/601/АП/09/01-21.

В задоволенні позовних вимог до головних спеціалістів відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Щербика Станіслава Миколайовича, Бернацького Андрія Сергійовича відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі № 140/17951/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: подати до суду документ про сплату судового збору на суму 4294,64 грн., обґрунтування виключних підстав касаційного оскарження передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

До Верховного Суду від Головного управління Держгеокадастру у Волинській області надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору. Вказане клопотання мотивовано тим, що у Головного управління Держгеокадастру у Волинській області відсутні кошти на сплату судового збору.

Розглянувши зазначене клопотання, Суд зазначає наступне.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються частиною першою статті 133 КАС України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи наведене, беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи та предмет спору, скаржник не є суб`єктом, на якого в даному випадку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

З огляду на наведене Суд вважає, що заява скаржника про відстрочення сплати судового збору з наведених ним підстав задоволенню не підлягає, оскільки незадовільне матеріальне забезпечення суб`єкта владних повноважень, не є належною правовою підставою для цього в розумінні положень частини першої статті 8 Закону №3674-VІ.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зміст наведеної норми вказує на те, що продовження процесуального строку, встановленого судом, передбачає надання нового строку на вчинення тієї процесуальної дії, яка не була з поважних причин вчинена у первісно встановлений строк.

З метою недопущення надмірного формалізму та порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вищевказаних вимог до скарги застосовуються процесуальні наслідки, передбачені чинним законодавством.

Керуючись статтями 121, 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 140/17951/23 - відмовити.

Продовжити Головному управлінню Держгеокадастру у Волинській області строк на усунення недоліків касаційної скарги у справі № 140/17951/23 на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. Г. Стрелець

Судді Л. В. Тацій

С. Г. Стеценко