Справа № 160/32582/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2024 року м.Дніпросправа № 160/32582/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі № 160/32582/23 (суддя Златін С.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області, Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління ДМС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

1. визнати протиправною відмову Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (правонаступником є Відділ №3 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області) (далі відповідач-1), оформлену листом від 21 липня 2023 року С-23/6/1212-23/1212/14283-23, в оформленні та видачі ОСОБА_1 нового паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного для користування паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1;

2. зобов`язати Соборний відділ у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_1 новий паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ з проставленою відміткою місця проживання замість непридатного для користування паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1;

3. зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у подальшому здійснювати паспортний облік громадянки ОСОБА_1 згідно з Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, а саме виключно за прізвищем, іменем та по батькові (ст. 28, 294, 296 Цивільного кодексу України), роком народження та місцем реєстрації;

4. визнати протиправною бездіяльність Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, відповіді від 04 липня 2023 року №С-20/6/1212-23/1212/12926-2 та від 21 липня 2023 року №С-23/6/1212-23/1212/14283-23, як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру щодо невжиття заходів з вилучення та знищення (видалення, анулювання) інформації (файлу) персональних даних, біометричних даних, параметрів, на ім`я ОСОБА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане Центром ДАІ 1203, Дніпропетровським ВРЕР-2 підпорядкованим УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, 29.05.2015 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зберігається в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: прізвища, ім`я, по-батькові, дати народження, місця народження, статі, дати внесення інформації до Реєстру, місця проживання, громадянства, реквізитів документів, виданих засобами Реєстру, а також документів, на підставі яких видані такі документи (тип, назва документа, серія, номер, дата видачі та уповноважений суб`єкт, що видав документ, строк дії документа), відцифрованого зразка підпису, відцифрованого образу обличчя, відцифрованих відбитків пальців рук, реєстраційного номера облікової картки платників податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків;

5. визнати протиправною бездіяльність Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, відповіді від 04 липня 2023 року №С-20/6/1212-23/1212/12926-2 та від 21 липня 2023 року №С-23/6/1212-23/1212/14283-23, як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру щодо невжиття заходів з вилучення та знищення (видалення, анулювання) шаблонів відцифрованих відбитків пальців рук з Єдиного державного демографічного реєстру, унікальний номер запису в Реєстрі 19900911- 08189;

6. визнати протиправною бездіяльність Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, відповіді від 04 липня 2023 року №С-20/6/1212-23/1212/12926-2 та від 21 липня 2023 року №С-23/6/1212-23/1212/14283-23, як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру щодо невжиття заходів з скасування та знищення унікального номера в Реєстрі 189 та видалення (анулювання) його з Єдиного державного демографічного реєстру;

7. зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі - відповідач-2) як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру вилучити та знищити (видалити, анулювати) інформацію (файл) персональних даних, біометричних даних, параметрів, на ім`я ОСОБА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане Центром ДАІ 1203, Дніпропетровським ВРЕР-2 підпорядкованим УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, 29.05.2015 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка зберігається в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, місце народження, стать, дата внесення інформації до Реєстру, місце проживання, громадянство, реквізити документів, виданих засобами Реєстру, а також документів, на підставі яких видані такі документи (тип, назва документа, серія, номер, дата видачі та уповноважений суб`єкт, що видав документ, строк дії документа), відцифрований зразок підпису, відцифрований образ обличчя, відцифровані відбитки пальців рук, реєстраційний номер облікової картки платників податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків;

8. зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, код єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 37806243, адреса: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 7, вилучити та знищити (видалити, анулювати) шаблони відцифрованих відбитків пальців рук з Єдиного державного демографічного реєстру;

9. зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, код єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 37806243, адреса: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 7, скасувати та знищити унікальний номер запису в Реєстрі 189 (УНЗР) та видалити (анулювати) його з Єдиного державного демографічного реєстру.

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що має право на отримання паспорта у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою ВРУ від 26.06.1992 №2503-ХІІ, а відповідач протиправно відмовив їй у видачі такого документа. Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем протиправно відмовлено в анулюванні, вилученні та знищенні інформації щодо персональних даних, біометричних даних, параметрів, на ім`я позивача з Єдиного державного демографічного реєстру.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Так, суд:

- визнав протиправною відмову Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, оформлену листом від 21 липня 2023 року С-23/6/1212-23/1212/14283-23, в оформленні та видачі ОСОБА_1 нового паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного для користування паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1;

- зобов`язав Соборний відділ у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_1 новий паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ з проставленою відміткою місця проживання замість непридатного для користування паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Із рішенням суду першої інстанції не погодилися позивач та відповідач-2, ними були подані апеляційні скарги.

Позивач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні частини позовних вимог. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи в оскарженій нею частині, позивач просить суд скасувати оскаржене рішення в частині відмови в задоволенні її позовних вимог та ухвалити нове про задоволення її позову у повному обсязі.

Позивач стверджує, що суд, відмовляючи в задоволенні її вимог, не врахував, що підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 15 Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі закінчення строку зберігання даних, визначеного згодою суб`єкта персональних даних на обробку цих даних або законом.

Знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , виданого 30.11.2018року, знищення паспорту громадянина України, виданого 12.07.2019р, № НОМЕР_4 у зв`язку з їх анулюванням по суті є закінченням строку зберігання даних, визначеного згодою суб`єкта персональних даних на обробку цих даних відповідно до п.1 ч.2 ст. 15 Закону України «Про захист персональних даних». Відцифровані відбитки пальців рук особи після внесення до безконтактного електронного носія та видачі документа особі, вилучаються з Реєстру та знищуються. Позивач вважає, що відповідач-2 зобов`язаний також скасувати та знищити унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 189 та видалити його з цього реєстру.

Відповідач-2 в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд безпідставно посилався на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17, оскільки підстави позову та фактичні обставини даного спору не відповідають ознакам типової справи, зазначеним у постанові ВП ВС від 19.09.2018 року. Так, у зразковій справі правовідносини стосувались майбутнього внесення персональних даних до Реєстру, а предметом розгляду у справі було порушене право на отримання паспорту у альтернативній формі особи, яка не надавала згоду на обробку її персональних даних.

Позивач у спірних правовідносинах надавала згоду на обробку її персональних даних, їй було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, а отримання нею паспорта громадянина України у вигляді ID-картки та паспорта громадянина України для виїзду за кордон було її особистим волевиявленням. На думку відповідача-2, за встановлених обставин у даній справі взагалі відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідач-2 скористався своїм правом та подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача.

Апеляційна скарга Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (правонаступником якого є Відділ №3 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області) ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.04.2024 була повернута скаржнику на підставі ч.2 ст.298, п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, приходить до висновку, що скарга відповідача-2 підлягає задоволенню, апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а оскаржене сторонами рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині задоволених позовних вимог, ухваливши нове судове рішення, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.06.2023р. звернулась до Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління ДМС у Дніпропетровській області із заявою, в якій просила видалити персональну інформацію щодо неї з Єдиного державного демографічного реєстру.

Листом від 04.07.2023р. за № С-20/6/1212-23/1212/12926-23 відповідач повідомив позивача, що згідно інформації позивач в 2018р. документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон, а в 2019р. за особистим бажанням паспортом громадянина України у формі пластикової ID-картки у зв`язку із обміном паспорта зразка 1994р. Окрім того вказано, що підстав для вилучення інформації, внесеної до Єдиного державного демографічного реєстру не передбачено.

18.07.2023р. позивач звернулась із заявою до Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, у якій просила:

- паспорт громадянина України для виїзду за кордон у вигляді паспортної книжечки, правий форзац якої містить безконтактний електронний носій, виданий Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 30 листопада 2018 року, номер НОМЕР_5 , визнати недійсним, вилучити, анулювати та знищити у зв`язку з непридатністю для користування, а дані про його вилучення внести до інформаційної підсистеми (ІП) Недійсні документи Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами (ЄІАС УМП) Державної міграційної служби України, як недійсний, вилучений;

- із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) внести до бази даних Реєстру інформацію про визнання недійсним, вилучення, анулювання та знищення паспорта, номер FТ 396984;

-паспорт громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1, яка містить безконтактний електронний носій, виданий Соборним відділом у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 12 липня 2019 року, документ №003596783, визнати недійсним, вилучити, анулювати та знищити у зв`язку з непридатністю для користування, а дані про його вилучення внести до інформаційної підсистеми (ІП) Недійсні документи Єдиної інформаційно- аналітичної системи управління міграційними процесами (ЄІАС УМП) Державної міграційної служби України, як недійсний, вилучений, із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) внести до бази даних Реєстру інформацію про визнання недійсним, вилучення, анулювання та знищення паспорта, документ №00359678.

- оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994р. у вигляді паспортної книжечки.

Листом від 21 липня 2023 року за № С-23/6/1212-23/1212/14283-23 відповідачем повідомлено позивача, що оформлення та видача паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки можлива лише на підставі рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновків, що оскільки позивач зверталась із заявою про оформлення і видачу паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, а відповідач відмовив у такій заяві, така відмова у видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки є протиправною. Відповідно, наявні підстави для зобов`язання відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки. Такі висновки суд першої інстанції сформулював з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17 у постанові від 19.09.2018 року.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд вказав, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає способу захисту, який визначено Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17. Окрім того, інформація про позивача отримана з дозволу останньої і з дотриманням вимог чинного законодавства України; законна видача за її власним волевиявленням позивачу паспорта громадянина України у формі картки та внесення інформації щодо позивача до відповідних реєстрів жодним чином не суперечить нормам Конституції України та законодавства України, а позивач фактично має право на поновлення або виправлення інформації, але ніяк не вилучення її.

Колегія суддів, лише частково погоджується з висновками суду першої інстанції, а саме в частині, в якій судом відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача, при цьому враховує наступне.

Відповідно до частини другої 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною другою статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За змістом частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України, зокрема, визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; громадянство, правосуб`єктність громадян, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.

Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон 5492-VI) визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону 5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Реєстр та майнові права інтелектуальної власності на створені на замовлення уповноважених суб`єктів для функціонування Реєстру об`єкти інтелектуальної власності належать державі. Відчуження, передача чи інше використання, ніж визначено цим Законом, Реєстру, його структурних складових та майнових прав інтелектуальної власності забороняються.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до частин 1-2 статті 14 Закону 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Відповідно до частин 1-2 статті 21 Закону 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина 4 вказаної статті Закону 5492-VI регламентує, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Водночас, за змістом пункту 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII (далі Положення № 2503-XII), бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 16 Положення № 2503-XII обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

Відповідно до пункту 17 Положення № 2503-XII для обміну паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 35х45 мм.

Відповідно до пунктів 1-2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Порядок № 302), Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Пункт 6 Порядку № 302 визначає, що обмін паспорта здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням); 3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 4) закінчення строку дії паспорта; 5) непридатності паспорта для подальшого використання; 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; 7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Відповідно до п.п. 1 пункту 7 Порядку № 302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються, зокрема, особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Окрім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456 затверджений Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за № 620/33591 (далі - Тимчасовий порядок № 620/33591).

Пункт 1 розділу I «Загальні положення» Тимчасового порядку № 456 визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.

Пунктом 1 розділу IV «Обмін паспорта» Тимчасового порядку № 456 встановлено, що обмін паспорта здійснюється в разі: 1) зміни прізвища, імені, по батькові, дати та/або місця народження; 2) установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); 3) непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних/найменуванні органу/штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа.

Згідно з пунктом 2 розділу IV «Обмін паспорта» Тимчасового порядку № 456 для обміну паспорта заявник подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) паспорт, що підлягає обміну; 4) дві (три - у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; 5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати; 6) документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну. Видані компетентними органами іноземної держави документи, що подаються для оформлення паспорта, засвідчуються в установленому законодавством порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та подаються з перекладом українською мовою, вірність якого засвідчується нотаріально; 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 21.08.2020 під час розгляду адміністративної справи №260/99/19 вказав, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

В спірному випадку подана позивачем заява за своєю суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Положенням № 2503-XII. У вказаній заяві позивач не навела та не довела жодну з обставин, яка дає правові підстави для заміни паспорту у формі ID-картки на паспорт у формі книжечки.

Більше того, як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 самостійно звернулася з заявою-анкетою щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорту громадянина України у формі ID-картки, та 30.11.2018року отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , а 12.07.2019р отримала паспорт громадянина України, у формі ID-картки № НОМЕР_4 (а.с. 49,50).

Відтак, у відповідача відсутні підстави для видачі позивачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (у формі книжечки) в контексті правовідносин, що склались у цій справі.

Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду у постанові від 21.12.2022 у справі № 160/1/21 зі схожими (подібними) правовідносинами.

Щодо посилань позивача на факт знищення отриманих нею паспортів (а.с.100-104) як підставу для анулювання інформації в Реєстрах та видачі паспорта у формі книжечки, то відповідачем-1 було надано лист-роз`яснення, в якому роз`яснено, що відповідно до п. 69 Порядку оформлення, видачі , обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним знищення паспорта громадянина України, що затверджений постановою КМУ від 25.03.2015 №302, документи, непридатні для подальшого використання, підлягають обміну. Згідно п.2 цього Порядку, паспорт виготовляєтьсяу формі картки, що містить безконтактний електронний носій, для чого особисто подається заява-анкета та документи встановленовленого зразка (а.с. 106).

Щодо посилань суду першої інстанції на необхідність врахування при розгляді даної справи висновків Великої Палати Верховного Суду при розгляді зразкової справи №806/3265/17.

Колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 конкретизувала, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (п. 39).

Колегія суддів зауважує, що висновки, викладені у постановах Верховного Суду перебувають у нерозривному зв`язку із обсягом встановлених у кожній конкретній справі обставин окремо. Тому, адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, здійснені на підставі відмінних фактичних обставин справи (п. 47 постанови Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 640/18748/19).

В спірному випадку є безпідставним посилання як позивача у позовній заяві, так і суду першої інстанції у рішенні, яким обгрунтовано частину задоволених позовних вимог, на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 806/3265/17 (зразкова справа), оскільки такі стосуються інших правовідносин, а саме при їх прийнятті суд захистив право позивача на виготовлення паспорта у традиційній формі книжечки зразка 1994 року (внутрішній паспорт громадянина України) виключно з огляду на його релігійні переконання для особи, яка ніколи не зверталася за оформленням біометричних документів.

Щодо вимог позивача вилучити усі її персональні дані з Єдиного державного демографічного реєстру, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 5-8 частини 2 статті 8 Закону України «Про захист персональних даних» (далі - Закон № 2297-VI), суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних; пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними; на захист своїх персональних даних від незаконної обробки та випадкової втрати, знищення, пошкодження у зв`язку з умисним приховуванням, ненаданням чи несвоєчасним їх наданням, а також на захист від надання відомостей, що є недостовірними чи ганьблять честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи; звертатися із скаргами на обробку своїх персональних даних до Уповноваженого або до суду.

Пунктом 2 частини 2 статті 15 Закону № 2297-VI передбачено, що персональні дані підлягають видаленню або знищенню у разі припинення правовідносин між суб`єктом персональних даних та володільцем чи розпорядником, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 4 Закону 5492-VI визначено, що Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Статтею 10 Закону 5492-VI врегульовано порядок ведення Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до частини 1 якої внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

До документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, належить, зокрема, паспорт громадянина України (пункт 1 частини 1 статті 13 Закону).

Судом встановлено, що паспорт громадянина України у формі ID-картки, який був виданий ОСОБА_1 , оформлений за допомогою засобів ЄДДР внаслідок волевиявлення останньої, тобто позивач надала згоду на обробку її персональних даних.

Водночас, Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» встановлює гарантії захисту і безпеки інформації Єдиного державного демографічного реєстру.

Позивач стверджує, що суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, проте таке право виникає у володільця персональних даних виключно, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними. Водночас, будь-яких доказів про незаконність чи недостовірність обробки персональних даних відповідачем позивач суду не надала, отже правових підстав для вчинення дій щодо видалення/анулювання персональних даних не має.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 грудня 2022 року у справі № 380/6916/20, та у постанові від 21 грудня 2022 у справі № 160/1/21.

Позивачем не наведено обґрунтованих підстав вважати, що персональні дані щодо останньої обробляються з порушенням законодавства України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів звертає увагу, що подана позивачем заява за своєю суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Положенням № 2503-XII. При цьому, позивач не навела та не довела жодну з обставин, яка дає правові підстави для заміни паспорту у формі ID-картки на паспорт у формі книжечки.

Судом встановлено, що позивач самостійно звернулася з заявою-анкетою щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорту громадянина України у формі ID-картки, а отже, у відповідача не було підстав для видачі позивачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (у формі книжечки).

Щодо вимоги позивача вилучити усі персональні дані з Єдиного державного демографічного реєстру, у тому числі унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, відцифрований підпис особи, відцифрований образ обличчя особи, відцифровані відбитки пальців рук, то оформлений за допомогою засобів ЄДДР паспорт громадянина України у формі ID-картки був виданий ОСОБА_1 внаслідок волевиявлення останньої, тобто позивач надала згоду на обробку її персональних даних.

Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» встановлює гарантії захисту і безпеки інформації Єдиного державного демографічного реєстру, при цьому позивачем не наведено підстав вважати, що персональні дані щодо останньої оброблялися з порушенням законодавства України.

Вимоги позивача щодо вилучення та знищення посвідчення водія, реєстраціного номеру облікової картки платника податків взагалі адресовані та заявлені не до належного відповідача.

Таким чином, відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог позивача. З боку відповідачів не було допущено протиправної бездіяльності по відношенню до позивача.

Доводи апеляційної скарги відповідача-2 знайшли своє підтвердження під час перегляду судом апеляційної інстанції даної справи та спростовують висновки суду першої інстанції в частині щодо задоволення позовних вимог позивача. Доводи ж скарги позивача спростовуються матеріалами справи. Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду судом першої інстанції слід скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні її позовних вимог, в іншій частині оскаржене сторонами рішення слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.3, 4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі № 160/32582/23 - скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання протиправною відмови Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, оформлену листом від 21 липня 2023 року С-23/6/1212-23/1212/14283-23, в оформленні та видачі ОСОБА_1 нового паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного для користування паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1; зобов`язання Соборний відділ у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_1 новий паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ з проставленою відміткою місця проживання замість непридатного для користування паспорта громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1, та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі № 160/32582/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак