Справа № 440/1660/19
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року

м. Київ

справа № 440/1660/19

касаційне провадження № К/9901/35241/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бившевої Л.І.,

суддів: Хохуляка В.В., Юрченко В.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 (суддя Чеснокова А.О.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019 (головуючий суддя - Присяжнюк О.В., судді - Любчич Л.В., Спаскін О.А.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавська логістична компанія" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавська логістична компанія" (далі - Товариство, позивач, платник) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - Управління, відповідач, контролюючий орган), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Управління від 26.04.2019 року №.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач послався на те, що суми витрат були сформовані ним по реальним правочинам, що пов`язані із його господарською діяльністю, у тому числі з ТОВ "Сіріус МК" та ТОВ "МК Трейд ТІМ", ТОВ "МК Трейд Профешінал". Зазначив, що господарські операції із зазначеними контрагентами фактично відбулися, позивач отримав від зазначених контрагентів послуги, які у подальшому були використані ним у власній господарській діяльності, з урахуванням видів діяльності, які здійснює Товариство, спричинили зміну активів та зобов`язань Товариства, а висновки податкового органу, викладені в акті перевірки ґрунтуються лише на припущеннях, не підтверджуються об`єктивними даними і не можуть слугувати підставою для висновків про нереальність господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 26.07.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019, позов задовольнив, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Управління від 26.04.2019 №.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що Товариством правомірно включено до складу витрат суми за господарськими операціями із зазначеними вище контрагентами, оскільки такі операції підтверджені належними первинними документами, відбулися реальні зміни майнового стану платника податків, господарські операції спричинили зміни в структурі активів і зобов`язань платника податків, сприяли отриманню доходу, а відтак зазначене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та процесуального права, стверджує, що судами залишено поза увагою непідтвердження господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами з підстав відсутності деяких первинних документів щодо таких господарських операцій, наявності недоліків та розбіжностей у первинних документах, наявності негативної інформації відносно контрагентів позивача. Посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05.03.2019 у справі № 820/11546/15 та від 26.02.2019 у справі № 816/670/16.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 19.12.2019 відкрив провадження за касаційною скаргою відповідача та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 02.07.2024 визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи і призначив попередній розгляд справи на 03.07.2024.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи відповідача та, враховуючи межі касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено, що контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2018, за наслідками якої складено акт від 03.04.2019 №435/16-31-14-01-10/37592578 (далі - акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем вимог підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі П(С)БО №16), в результаті чого платником занижено податок на прибуток на загальну суму 371152,00 грн, в тому числі: за І квартал 2018 року на суму 150957,00 грн, за півріччя 2018 року на суму 251146,00 грн, за 9 місяців 2018 року на суму 371152,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.04.2019 №, яким платнику збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 371152,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 92788,00 грн.

Фактичною підставою для висновків контролюючого органу про вказані вище порушення слугували висновки контролюючого органу про не підтвердження господарських операцій з наведеними вище суб`єктами господарювання з підстав відсутності належних первинних документів, наявності недоліків у первинних документах та наявності негативної інформації відносно зазначених вище контрагентів позивача.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з положеннями підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пунктом 135.1 статті 135 ПК України встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Частиною другою статті 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №996-ХІV) встановлено, що регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку, затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку в державному секторі, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.

Відповідно до пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

За приписами пункту 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, інших активів) визнається в разі наявності всіх наведених нижче умов: покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на продукцію (товар, інший актив); підприємство не здійснює надалі управління та контроль за реалізованою продукцією (товарами, іншими активами); сума доходу (виручка) може бути достовірно визначена; є впевненість, що в результаті операції відбудеться збільшення економічних вигод підприємства, а витрати, пов`язані з цією операцією, можуть бути достовірно визначені.

Пунктами 5-7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до абзацу 1 пункту 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

Витрати, пов`язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати (пункт 17 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати»).

Згідно з пунктом 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати пакувальних матеріалів для затарювання готової продукції на складах готової продукції; витрати на ремонт тари; оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг); витрати на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на страхування призначеної для подальшої реалізації готової продукції (товарів), що зберігається на складі підприємства; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів (філій, представництв) підприємства; інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон №996-ХІV).

Відповідно до статті 1 цього Закону (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відтак підтвердженням господарської операції виходячи з визначення Закону №996-ХІV є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, а первинна документація є відображенням такої операції.

Будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону №996-ХІV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Водночас інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженості дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як установлено судами, зі змісту акта перевірки випливає, що контролюючий орган вважає безпідставним віднесення позивачем до складу витрат, пов`язаних зі здійсненням власної господарської діяльності, господарських операцій з придбання маркетингових послуг у ТОВ "Сіріус МК", ТОВ "МК Трейд ТІМ", ТОВ "МК Трейд Профешінал", оскільки такі господарські операції призвели до отримання доходу третіми особами (мережі продуктових магазинів "Оптовичок" та "Маркетопт"), а не позивачем.

Матеріалами справи підтверджується, що видами діяльності, які здійснює Товариство, є: 46.17 - діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.33 оптова торгівлі молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.38 - оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками (основний); 46.39 - неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.44 - оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення; 46.90- неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 73.20 - дослідження кон`юктури ринку та виявлення громадської думки; 77.11 - надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.

Позивач (замовник) мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Сіріус МК" (виконавець) за договором про надання послуг від 01.12.2017 №2, за умовами якого виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, надати замовнику погоджені маркетингові послуги щодо збільшення обсягів реалізації продукції замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконавцю належним чином надані послуги. За змістом пункту 1.2 договору під продукцією замовника розуміється товар, що виробляється/поставляється замовником та/або дистриб`ютором в торгові мережі "Оптовичок" та "Маркетопт". У відповідності до пунктів 4.1-4.2 та 4.4-4.5 договору приймання-передача послуг здійснюється шляхом складання та підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі наданих послуг та звіту про надані маркетингові послуги.

Аналогічні за змістом договори позивачем укладено з ТОВ "МК Трейд ТІМ" (договір про надання послуг від 02.05.2018 №2) та з ТОВ "МК Трейд Профешінал" (договір про надання послуг від 30.10.2017 №24.

Видами діяльності зазначених контрагентів є, зокрема: 73.20 - дослідження кон`юктури ринку та виявлення громадської думки (основний); 73.11 - рекламні агентства; 73.12 - посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації.

На підтвердження належного виконання умов договору про надання послуг від 02.05.2018 № 2, укладеного позивачем з ТОВ «МК Трейд ТІМ", складено та підписано такі документи: додаток № 1 від 02.05.2018 до договору про надання послуг від 02.05.2018 № 2, яким визначено перелік торгівельних точок для надання послуг, детальні умови надання послуг; акт надання послуг № 4 від 30.06.2018 на суму 88381,00 грн., звіт про надані за травень-червень 2018 року послуги на суму 88381,00 грн., додаток № 1 до звіту про надання послуг від 30.06.2018; акт надання послуг № 5 від 30.06.2018 на суму 200000,00 грн., звіт про надані послуги за травень-червень 2018 року на суму 200000,00 грн., додаток № 1 до звіту про надання послуг від 30.06.2018; до актів надання послуг за травень-червень 2018 року № 4 та № 5 сторонами підписано планограму розміщення продукції у травні 2018 року.

Додатком до договору від 02.05.2018 визначено вид послуги, її кількість та вартість, строк надання. Таблицями (№ 1-4) до додатку від 02.05.2018 встановлено наступне: таблиця № 1 - конкретизує місця розміщення стійок, їх вартість та кількість, найменування продукції; таблиця № 2 - містить інформацію про місця розміщення кошиків та їх вартість; таблиця № 3 - передбачає відомості про кількість розміщених банерів та адреси їх розміщення, інформацію про найменування домових оголошень, райони їх розміщення, а також відомості про кількість радіо сповіщень; таблиця № 4 - містить відомості розміщення фіксованих місць на полицях згідно наявної планограми; крім того, додатком до таблиці № 4 погоджено макети банера, листівок та домових оголошень.

На підтвердження належного виконання умов договору про надання послуг від 02.05.2018 № 2 сторонами складено та підписано наступні документи: акт надання послуг № 11 від 02.07.2018 на суму 93868,80 грн.; звіт про надані за червень-липень 2018 року послуги на суму 93868,80 грн.; додаток № 1 до звіту про надання послуг від 02.07.2018, до акта надання послуг за червень-липень 2018 року № 11 сторонами підписано планограму розміщення продукції у червні 2018 року.

Додатком до договору від 01.06.2018, визначено вид послуги, її кількість та вартість, строк надання. Таблицею № 1 до додатку від 01.06.2018 передбачено відомості розміщення фіксованих місць на полицях згідно наявної планограми; крім того, додатком до таблиці № 1 погоджено макети банера, листівок та домових оголошень.

На підтвердження належного виконання умов договору про надання послуг від 02.05.2018 № 2 сторонами складено та підписано наступні документи: акт надання послуг № 14 від 31.07.2018 на суму 91869,20 грн., звіт про надані за липень 2018 року послуги на суму 91869,20 грн., додаток № 1 до Звіту про надання послуг від 31.07.2018; до акта надання послуг за липень 2018 року № 14 сторонами підписано планограму розміщення продукції у липні 2018 року.

Додатком до договору від 01.07.2018 визначено вид послуги, її кількість та вартість, строк надання, а саме згідно таблицею № 1 до додатку від 01.07.2018 передбачено відомості розміщення фіксованих місць на полицях згідно наявної планограми; крім того, додатком до таблиці № 1 погоджено макети банера, листівок та домових оголошень.

На підтвердження належного виконання умов Договору про надання послуг від 02.05.2018 № 2 сторонами складено та підписано такі документи: акти надання послуг № 15 та № 17 від 31.08.2018 на суми 108174,30 грн. та 281848,70 грн., звіт про надані за серпень 2018 року послуги на суму 390023,00 грн., додатки № 1 та № 2 до звіту про надання послуг від 31.08.2018; до актів надання послуг за серпень 2018 року № 15 та № 17 сторонами підписано планограму розміщення продукції у серпні 2018 року.

Додатком до договору від 01.08.2018 визначено вид послуги, її кількість та вартість, строк надання. Таблиця № 1 до додатку - конкретизує місця розміщення стійок, їх вартість та кількість, найменування продукції. Таблиця № 2 - міститься інформація про місця розміщення кошиків та їх вартість. Таблиця № 3 - передбачає відомості про кількість розміщених гексагонів. Таблицею № 4 - передбачає відомості розміщення банерів та адреси їх розміщення, інформацію про найменування домових оголошень, райони їх розміщення, а також відомості про кількість радіо сповіщень; крім того, додатком до таблиці № 4 погоджено макети банера, листівок та домових оголошень.

На підтвердження належного виконання умов договору про надання послуг від 02.05.2018 № 2 сторонами складено та підписано такі документи: акт надання послуг № 18 від 30.09.2018 на суму 90940,86 грн., звіт про надані за вересень 2018 року послуги на суму 90940,86 грн., додаток № 1 до звіту про надання послуг від 30.09.2018; до актів надання послуг за вересень 2018 року сторонами підписано планограму розміщення продукції у вересні 2018 року.

Додатком до договору від 01.09.2018 року, визначено вид послуги, її кількість та вартість, строк надання.

Оплата наданих ТОВ "МК Трейд ТІМ" послуг здійснена позивачем згідно платіжних доручень від 11.07.2018 № 876, від 30.07.2018 року № 929, від 29.08.2018 № 1029, від 12.09.2018 № 1091, від 19.09.2018 № 1114.

На підтвердження належного виконання умов договору про надання послуг від 30.10.2017 року № 24, укладеного позивачем з ТОВ "МК Трейд Профешінал", складено та підписано такі документи: додаток № 1 від 01.12.2017 до договору про надання послуг від 30.10.2017 № 24, яким визначено перелік торгівельних точок для надання послуг, детальні умови надання послуг; акт надання послуг № 35 на суму 100000,00 грн., звіт про надані у січні 2018 року послуги на суму 100000,00 грн., додаток № 1 до звіту про надання послуг від 31.01.2018; до акта надання послуг сторонами підписано планограму розміщення продукції; додаток до договору від 02.01.2018, яким визначено вид послуги, її кількість та вартість, строк надання; акт надання послуг № 12 від 28.02.2018 на суму 157000,00 грн., звіт про надані у лютому 2018 року послуги на суму 157000,00 грн., додаток № 1 до звіту про надання послуг від 28.02.2018; до акта надання послуг сторонами підписано планограму розміщення продукції.

Додатком до договору від 01.02.2018, визначено вид послуги, її кількість та вартість, строк надання. Таблиця № 1 до додатку від 01.02.2018 - конкретизує місця розміщення стійок, їх вартість та кількість, найменування продукції, таблиця № 2 - містить інформацію про місця розміщення кошиків та їх вартість, таблиця № 3 - містить відомості про кількість розміщених гексагонів, адреси їх розміщення.

На підтвердження належного виконання умов договору про надання послуг від 30.10.2017 № 24 позивачем та ТОВ "МК Трейд Профешінал" складено та підписано наступні документи: акт надання послуг № 18 від 31.03.2018 на суму 200000,00 грн, звіт про надані у березні 2018 року послуги на суму 200000,00 грн, додаток № 1 до звіту про надання послуг від 31.03.2018; акт надання послуг № 19 від 31.03.2018 на суму 71907,49 грн, звіт про надані у березні 2018 року послуги на суму 71907,49 грн, додаток № 1 до звіту про надання послуг від 31.03.2018; до вищевказаних актів надання послуг сторонами підписано планограму розміщення продукції у березні 2018 року.

Додатком до договору від 01.03.2018 визначено вид послуги, її кількість та вартість, строк надання. Таблиця № 1 до додатку від 01.03.2018 - конкретизує місця розміщення стійок, їх вартість та кількість, найменування продукції, таблиця № 2 - містить інформацію про місця розміщення кошиків та їх вартість, таблиця № 3 - передбачає відомості про кількість розміщених гексагонів, адреси їх розміщення, таблиця № 4 - передбачає відомості розміщення банерів та адреси їх розміщення, інформацію про найменування домових оголошень, райони їх розміщення, а також відомості про кількість радіо сповіщень. Крім того, додатком до таблиці № 4 погоджено макети банера, листівок та домових оголошень.

На підтвердження належного виконання умов договору про надання послуг від 30.10.2017 № 24 позивачем та ТОВ "МК Трейд Профешінал" складено та підписано такі документи: акт надання послуг № 25 від 30.04.2018 на суму 68219,62 грн., звіт про надані у квітні 2018 року послуги на суму 68219,62 грн, додаток № 1 до звіту про надання послуг від 30.04.2018; акт надання послуг № 26 від 30.04.2018 на суму 200000,00 грн, звіт про надані у квітні 2018 року послуги на суму 200000,00 грн, додаток № 1 до звіту про надання послуг від 30.04.2018 року, до зазначених актів надання послуг сторонами підписано планограму розміщення продукції у квітні 2018 року.

Додатком до договору від 01.04.2018, визначено вид послуги, її кількість та вартість, строк надання. Таблиця № 1 до додатку від 01.04.2018 - конкретизує місця розміщення стійок, їх вартість та кількість, найменування продукції; таблиця № 2 - містить інформацію про місця розміщення кошиків та їх вартість, таблиця № 3 - передбачає відомості про кількість розміщених гексагонів, адреси їх розміщення, таблиця № 4 - передбачено відомості розміщення банерів та адреси їх розміщення, інформацію про найменування домових оголошень, райони їх розміщення, а також відомості про кількість радіо сповіщень; крім того, додатком до таблиці № 4 погоджено макети банера, листівок та домових оголошень.

Оплата наданих ТОВ "МК Трейд Профешінал" послуг здійснена позивачем на підставі платіжних доручень від 13.03.2018 № 493, від 31.05.2018 № 751, № 747, 746 та № 745, від 06.06.2018 № 768.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку, що вказані вище первинні документи, складені для документального оформлення господарських операцій з придбання позивачем маркетингових послуг у ТОВ "Сіріус МК" та ТОВ "МК Трейд ТІМ", ТОВ "МК Трейд Профешінал", містять детальний опис наданих послуг, адреси їх надання, реквізити виробників рекламної поліграфічної продукції, макети такої поліграфічної продукції тощо, з огляду на що відсутні підстави для визнання їх такими, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, у зв`язку з чим господарські операції позивача із зазначеними документаами в охопленому перевіркою періоді мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, належним чином підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, а також мали позитивний економічний ефект, а тому формування позивачем витрат з урахуванням вищевказаних господарських операцій ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України.

Суди попередніх інстанцій також визнали обгрунтованими позивача про необхідність залучення до співпраці ТОВ "Сіріус МК" та ТОВ "МК Трейд ТІМ", ТОВ "МК Трейд Профешінал", які спеціалізуються на рекламних та маркетингових послугах, оскільки таке залучення зумовлене неспроможністю позивача власними силами забезпечити необхідний рівень просування продукції в розрізі наявних трудових ресурсів, конкуренції та обсягів продукції.

Судами попередніх інстанцій також установлено, що наданими позивачем доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується використання придбаних позивачем послуг (робіт) у його господарській діяльності, надані первинні документи відповідають вимогам Закону №996-ХІV та у повному обсязі відображають і підтверджують зміст господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні твердження відповідача про нереальність господарських операцій позивача із зазначеними контрагентами з підстав наявності недоліків у первинних документах, оскільки такі доводи досліджено судами попередніх інстанцій і надано їм оцінку.

Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування витрат, коли платник виконав усі передбачені законом умови та має необхідні документальні на підтвердження розміру понесених витрат.

Суд не приймає до уваги посилання скаржника на відсутність окремих документів, оскільки зазначене повинне оцінюватися в сукупності з іншими обставинами справи. Перевагу необхідно надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту. Первинні документи повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції, зокрема, змісту робіт, послуг, що надаються, тощо. При цьому, сама собою наявність, або відсутність окремих документів, а також помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю, мали місце.

Приймаючи до уваги встановлення судами використання позивачем у власній господарській діяльності придбаних послуг, руху активів, колегія суддів не погоджується з посиланням скаржника на відсутність доказів використання придбаних послуг у господарській діяльності та неправомірність формування витрат за наведеними вище господарськими операціями. Зазначені доводи і доводи податкового органу про не підтвердження господарських операцій досліджено судами та надано їм відповідну оцінку.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Верховний Суд відхиляє як безпідставні посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05.03.2019 у справі № 820/11546/15 та від 26.02.2019 у справі № 816/670/16, оскільки у справі № 820/11546/15 суд касаційної інстанції скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції у зв`язку із недослідженням судами умов договорів тв первинних документів, які підтверджують факт надання маркетингових послуг та їх використання у господарській діяльності платника, а у справі № 820/11546/15 суд касаційної інстанції погодився з висновками про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на відсутність у позивача необхідного обсягу первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт надання йому маркетингових послуг та їх використання у господарській діяльності.

Відповідач у касаційній скарзі фактично просить про переоцінку, додаткову оцінку доказів, що знаходиться поза межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 КАС України, якою передбачено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Підсумовуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень суду не встановлено.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.І. Бившева В.В. Хохуляк В.П. Юрченко