Справа № 990/210/24
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 липня 2024 року

м. Київ

справа №990/210/24

адміністративне провадження №П/990/210/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Бевзенка В.М., Шарапи В.М., Чиркіна С.М., Коваленко Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гладкого Р.В. про доставку в судове засідання ОСОБА_1 для особистої участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2024 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшов позов ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Верховної Ради України (далі також - ВРУ, відповідач), в якому позивач просить визнати протиправною бездіяльність ВРУ щодо непризначення виборів Президента України на 31 березня 2024 року та зобов`язати ВРУ призначити вибори Президента України шляхом прийняття відповідної постанови.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Бевзенко В.М., Шарапа В.М., Чиркін С.М., Коваленко Н.В.

Верховний Суд ухвалою від 24 червня 2024 року відкрив провадження в адміністративній справі, призначивши її розгляд в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження на 22 липня 2024 року о 15:00 год. у приміщенні суду за адресою: вул. Князів Острозьких, 8, корпус 5, м. Київ, 01029, про що повідомлено осіб, які беруть участь у справі.

26 червня 2024 року на офіційну електронну адресу електронної пошти Верховного Суду від представника позивача у справі - адвоката Гладкого Р.В. надійшло клопотання, у якому останній просить суд проводити судове засідання, призначене на 22 липня 2024 року о 15:00 год., за особистої участі ОСОБА_1 в залі судових засідань у приміщенні Касаційного адміністративного суду, а також розпорядитися щодо доставки ОСОБА_1 у вказане судове засідання з Державної установи «Київський слідчий ізолятор». Аналогічне за змістом клопотання було подано адвокатом Гладким Р.В. безпосередньо до суду 01 липня 2024 року.

Необхідність задоволення означеного клопотання обґрунтована тим, що 14 листопада 2023 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» та позивач категорично наполягає на особистій участі в розгляді цієї справи, заперечуючи забезпечення йому такої в режимі відеоконференції, у зв`язку з чим просить в обов`язковому порядку доставити його в судове засідання у приміщення Касаційного адміністративного суду з Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Вирішуючи подане клопотання, Суд виходить з такого.

Права та обов`язки учасників справи визначено у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у відповідності до частини першої якої учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Частиною третьою вказаної статті Кодексу установлено, що учасники справи мають право, зокрема: брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень (частини перша, друга статті 46 КАС України).

Як передбачено частинами першою, другою статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

За правилами частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник. В силу ж положень частини першої статті 60 цього Кодексу представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

При цьому, у відповідності до частини третьої статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Зміст наведених положень КАС України свідчить про те, що фізична особа може брати участь у справі, зокрема й у судових засіданнях, особисто, разом із представником або виключно через представника, який у такому разі здійснює від її імені всі процесуальні права та обов`язки. Наслідки вчинених представником процесуальних дій поширюються й на особу, яку він представляє, незалежно від забезпечення особистої участі учасника справи в судове засідання, крім випадків, коли суд визнав явку такого учасника справи обов`язковою.

В контексті наведеного та поданого представником позивача клопотання слід зазначити, що у відповідності до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року у справі №757/51871/23-к до підозрюваного ОСОБА_1 (позивача у справі №990/210/24) застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів, тобто до 12 січня 2024 року включно. В подальшому відповідними ухвалами слідчого судді вказаного суду від 11 січня, 09 лютого, 02 квітня, 09 травня 2024 року продовжено підозрюваному ОСОБА_1 строк тримання під вартою, зокрема, до 06 липня 2024 року включно.

Тобто, на момент подання клопотання, що розглядається, та постановлення цієї ухвали позивач перебуває під вартою в установі для попереднього ув`язнення.

Натомість особливостей щодо забезпечення особистої участі у справі осіб, які відбувають покарання в установах виконання покарань чи до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установах для попереднього ув`язнення, положення КАС України не містять.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України, Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Державної судової адміністрації України, Генеральної прокуратури України від 26 травня 2015 року №613/785/5/30/29/67/68, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 червня 2015 року за №698/27143, затверджена Інструкція з організації конвоювання та тримання в судах обвинувачених (підсудних), засуджених за вимогою судів (далі - Інструкція).

Пунктами 3 - 8 названої Інструкції визначено, що подання про прийняття судів для обслуговування військовими частинами (органами внутрішніх справ) подаються судами або територіальними управліннями Державної судової адміністрації України (далі - ТУ ДСА України) до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС). ТУ ДСА України подають подання стосовно місцевих загальних судів. Перелік судів, які обслуговуються військовими частинами та органами внутрішніх справ, затверджує Міністр внутрішніх справ України. Наказ про прийняття для обслуговування судів військовими частинами видає командувач Національної гвардії України, а доручення органам внутрішніх справ - начальники головних управлінь і управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - ГУМВС (УМВС)). З надходженням розпорядження від командувача Національної гвардії України (начальника ГУМВС (УМВС)) щодо прийняття для обслуговування суду створюється міжвідомча комісія, до складу якої входять: представники військової частини, органу внутрішніх справ, суду та ТУ ДСА України. Прийняття для обслуговування суду оформляється актом міжвідомчої комісії, який складається в трьох примірниках. В акті зазначаються: назва суду та найменування військової частини (органу внутрішніх справ), яка (який) буде здійснювати обслуговування суду; орган внутрішніх справ, який виділяє наряд для підтримання громадського порядку в приміщенні суду та поблизу нього; характеристика залів судових засідань для розгляду матеріалів кримінальних проваджень (кримінальних справ) (далі - зали судових засідань), камер для тримання обвинувачених (підсудних), засуджених (далі - камери), а також приміщень, виділених для розміщення особового складу варти; забезпеченість інвентарем та меблями; маршрути конвоювання від спеціальних автомобілів до камер та залів судових засідань і у зворотному напрямку; обсяг бойової служби із забезпечення засідань суду; опис фактичної укріпленості суду; наявність інженерно-технічних засобів охорони та зв`язку; порядок взаємодії з головою та апаратом суду, органом внутрішніх справ і військовою частиною; заходи інженерно-технічного забезпечення, які необхідно провести для виконання визначеного обсягу служби та забезпечення надійної охорони. Акт про прийняття для обслуговування суду підписується членами міжвідомчої комісії і затверджується командиром військової частини (начальником органу внутрішніх справ) та головою суду. Конвоювання обвинувачених (підсудних), засуджених до суду військова частина або орган внутрішніх справ розпочинає після затвердження акта міжвідомчої комісії про прийняття суду на обслуговування. Обслуговування суду припиняється після письмового повідомлення головою суду або керівником ТУ ДСА України командира військової частини (начальника органу внутрішніх справ). Про припинення обслуговування суду командир військової частини (начальник органу внутрішніх справ) доповідає старшому начальникові та видає відповідний наказ.

Відповідно до пункту 9 Інструкції у приміщеннях судів відповідно до вимог Державних будівельних норм України В.2.2-26:2010 «Будинки і споруди. Суди» (далі - ДБН) обладнуються: камери, зали судових засідань, приміщення для розміщення особового складу варти і санітарні вузли. Усі службові приміщення утримуються в належному стані, своєчасно ремонтуються та мають достатнє освітлення.

Згідно з пунктом 11 Інструкції у залі судового засідання місце для тримання обвинувачених (підсудних), засуджених обладнується загородженнями відповідно до вимог ДБН. На вікнах залів судових засідань незалежно від поверховості встановлюються ґрати.

Пунктами 13 -17 Інструкції передбачено, що маршрут конвоювання обвинувачених (підсудних), засуджених від камери до залу судових засідань є цілком ізольований, конвоювання здійснюється закритими для сторонніх осіб коридорами і сходами або окремим ліфтом (при наявності). Усі двері приміщень, що розташовані на маршруті конвоювання, обладнуються замковими пристроями або засувами для зачинення на час конвоювання. Сходові клітки, коридори, якими здійснюється конвоювання обвинувачених (підсудних), засуджених, обладнуються достатнім освітленням та кнопками звукової сигналізації. Для заїзду спеціального автотранспорту варти та посадки (висадки) обвинувачених (підсудних), засуджених обладнується бокс (з урахуванням існуючих технічних характеристик). При неможливості обладнання боксу обладнується огороджена стоянка для спеціального автотранспорту варти біля зовнішнього спеціального входу та забезпечується вільний під`їзд до неї. Для організації надійної системи охорони передбачається встановлення системи засобів зв`язку та сигналізації про небезпеку, які є комплексними і передбачають візуальну, звукову та тактильну інформацію. Пульт централізованого відеонагляду, концентратори та кінцеві пристрої охоронної та тривожної сигналізації, засобів зв`язку з постами в залах судових засідань, блоком камер та підрозділом, від якого призначається варта, установлюються в приміщенні варти (начальника варти). Системи відеонагляду встановлюються: у залах судових засідань; у блоці, де розміщені камери; у коридорах, де проходить маршрут конвоювання обвинувачених (підсудних), засуджених від камер до залів судових засідань; перед входом у вартове приміщення з виведенням інформації на монітори приміщення варти (начальника варти). Під час підготовки до несення служби в зимових та літніх умовах представниками військової частини (органу внутрішніх справ) разом з головою суду та представниками відповідного ТУ ДСА України проводяться комісійне обстеження і уточнення системи охорони суду, визначаються рівень його обладнання інженерно-технічними засобами охорони, наявність уразливих місць та надійність їх перекриття технічними засобами, а також заходи, які необхідно вжити для вдосконалення системи охорони. Результати обстеження оформляються актом уточнення системи охорони, який затверджується командиром військової частини (начальником органу внутрішніх справ) та головою суду. За наявності суттєвих недоліків у технічному укріпленні приміщення суду, які можуть призвести до виникнення надзвичайних подій, та невжиття заходів щодо їх усунення у визначені актом уточнення системи охорони строки з боку голови суду і ТУ ДСА України обслуговування суду припиняється з ініціативи командира військової частини (начальника органу внутрішніх справ) після письмового повідомлення голови суду.

На відповідний суд, що обслуговується військовою частиною (органом внутрішніх справ), розробляється план охорони, який затверджується командиром військової частини (начальником органу внутрішніх справ). План охорони складається із схеми охорони, табеля постів, інструкцій начальника варти, його помічників та бойового розрахунку для дій при надзвичайних обставинах та подіях (напад, втеча, непокора, пожежа, аварія тощо).

Отже, перелік судів, які обслуговуються військовими частинами та органами внутрішніх справ, затверджує Міністр внутрішніх справ України. Прийняття для обслуговування суду здійснюється у разі дотримання встановлених Інструкцією умов.

За правилами ж статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах й не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Тобто юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах за участю фізичних осіб та суб`єктів владних повноважень (в даному випадку - позивача та ВРУ). Водночас, якщо фізичні особи відбувають покарання в установах виконання покарань чи до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установах для попереднього ув`язнення, то порядок їх конвоювання врегульовується кримінальним-процесуальним законодавством. Крім того, приміщення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не облаштовані у відповідності до вимог, установлених Інструкцією, та не дають змоги проведення судового засідання за особистої участі згаданих вище осіб.

Відтак можливість забезпечення конвоювання та особистої участі ОСОБА_1 , який перебуває під вартою в установі для попереднього ув`язнення, в залі судових засідань у приміщенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відсутня, що не дає Суду правових підстав для задоволення поданого представником позивача у справі - адвокатом Гладким Р.В. клопотання.

Поряд з цим варто зазначити, що відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Порядок участі у судовому засіданні в адміністративному процесі в режимі відеоконференції встановлений статтею 195 КАС України.

Тобто нормами КАС України передбачено альтернативний спосіб проведення засідання за допомогою приладів відеофіксації, які здатні забезпечити пряму трансляцію без фізичної присутності певної особи в залі суду, спрямований на забезпечення права на доступ до правосуддя, рівність учасників процесу перед законом і судом та своєчасний розгляд адміністративних справ.

Суд звертає увагу, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду має технічну можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції й може забезпечити права позивача, передбачені КАС України, при розгляді даної справи, у тому числі на участь у судовому засіданні та надання пояснень, наведення міркувань. Тому позивач може скористатися цим правом, подавши відповідну заяву про таку участь у порядку, встановленому статтею 195 КАС України, із зазначенням обраного способу проведення відеоконференції.

Варто звернути увагу й на те, що у цій справі особиста участь позивача не визнавалася судом обов`язковою відповідно до вимог КАС України й, до того ж, до позовних матеріалів було залучено ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про надання адвокатом Гладким Р.В. правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 у Верховному Суді без обмежень повноважень, тобто позивач може брати участь у справі, зокрема й у судових засіданнях, через представника, який у такому разі буде здійснювати від його імені всі процесуальні права та обов`язки. Цим же адвокатом, як представником ОСОБА_1 , власне і було подано спочатку на офіційну електронну адресу електронної пошти Верховного Суду, а згодом безпосередньо до суду клопотання, яке є предметом вирішення у цій ухвалі, що додатково свідчить про можливість реалізації позивачем своїх процесуальних прав через представника.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (див. mutatis mutandis рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

«Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за його природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (див. mutatis mutandis рішення від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95, § 53).

Застосовані державою обмеження не можуть применшувати право доступу до суду настільки, щоби порушувати саму сутність цього права. Крім того, обмеження права доступу до суду не є сумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо не переслідує «легітимну мету» і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (див. mutatis mutandis рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. The United Kingdom), заява № 8225/78, § 57; рішення від 21 вересня 1994 року у справі «Файєд проти Сполученого Королівства» (Fayed v. The United Kingdom), заява № 17101/90, § 65).

З огляду на наведене, враховуючи особливості забезпечення особистої участі у справі осіб, які відбувають покарання в установах виконання покарань чи до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установах для попереднього ув`язнення, завдання адміністративного судочинства та порядок вирішення адміністративних прав, Суд не вбачає обставин, які можуть слугувати правовою підставою для задоволення адміністративним судом поданого представником ОСОБА_1 клопотання про доставку позивача в судове засідання для особистої участі у цій справі.

При цьому Суд вважає, що відмова у задоволенні такого клопотання не порушує право позивача на доступ до суду, справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, вирішення спору щодо його прав та обов`язків у сфері публічно-правових відносин, адже такий доступ може бути забезпечений шляхом участі ОСОБА_1 у судовому засіданні в адміністративному процесі в режимі відеоконференції або через представника (адвоката), який у такому разі буде здійснювати від імені позивача всі процесуальні права та обов`язки.

Керуючись статтями 44, 46, 55, 57, 205, 243, 248, 266 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гладкого Р.В. про доставку в судове засідання ОСОБА_1 для особистої участі у справі №990/210/24 за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа

С.М. Чиркін

Н.В. Коваленко ,

Судді Верховного Суду