Справа № 240/29826/23
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/29826/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

04 липня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом Іноземного підприємства "Євроголд Індестріз ЛТД" до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування картки відмови і рішення,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2023 року іноземне підприємство "Євроголд Індестріз ЛТД" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування картки відмови і рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA101000/2023/000185/2 від 21.07.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/001034 від 21.07.2023, прийняті Житомирською митницею.

Стягнуто на користь Іноземного підприємства "Євроголд Індестріз ЛТД" понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 16 880 (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн 29 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач зазначив, що під час митного оформлення встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а тому у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів.

Наданий на вимогу митного органу комерційний інвойс № RY26-23 від 11.05.2023 у належній якості не містив підпису уповноваженої особи відправника/продавця, скріпленого печаткою, або іншої відмітки, які б свідчили про те, що даний документ схвалений відправником/виробником та набув чинності. У платіжних інструкціях № 51 від 04.04.2023 та № 57 від 18.05.2023 без відміток про надходження до банку та відміток про виконання, SWIFT від 19.05.2023 та від 04.04.2023 містить посилання на Контракт №46/23 від 17.03.2023, однак сума контракту відповідно до п. 2.1 становить 500 000 доларів США. Крім того, вказані документи не містять посилань на конкретний інвойс чи специфікацію тощо. Відповідно ідентифікувати оплату саме за цими платіжними документами неможливо, а отже і підтвердити складові митної вартості вказаними документами також неможливо.

Згідно із даними автотранспортної накладної CMR № 8194 від 22.06.2023 товар ввезено на митну територію України 26.06.2023, а інвойс № RY26-23 від 18.03.2023 митниці не надавався. Виявлені розбіжності можуть свідчити про те, що надані платіжні документи не стосуються оцінюваної партії товару, у зв`язку із чим не можуть бути використані в якості належних доказів фактично сплаченої за товар ціни.

Додатково наданий документ під назвою «проформа інвойс», його номер «PI #RY26- 23» не є тотожними з назвою та номером документа, що зазначені у листі ІП «Євроголд Індестріз ЛТД» до АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 31.03.2023 про виконання платежу за товар.

Також, комерційний інвойс № RY26-23 від 11.05.2023 та проформа інвойс з реквізитами № PI #RY26-23 від 18.03.20123 не містять посилання на специфікацію, яка згідно із умовами Контракту № 46/23 від 17.03.2023 є документом, узгодженим сторонами, в якому визначається найменування, кількість та ціна товарів.

Комерційна пропозиція-прайс від виробника від 15.02.2023 не містила підпису уповноваженої особи відправника/продавця або іншої відмітки, які б свідчили про те, що даний документ схвалений відправником/виробником та набув чинності. Крім того, він не містить цінової інформації про артикули RYG6136, RYG8020, RYG6066, а ціна артикула RYG2009 відрізняється від задекларованої.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" здійснює свою господарську діяльність з 2002 року, основним видом господарської діяльності є "Виробництво іншої продукції, н.в.і.у." (код КВЕД 32.99), до інших видів господарської діяльності віднесено "Виробництво спортивних товарів" (код КВЕД 32.30), "Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу" (код КВЕД 13.92), "Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у." (код КВЕД 25.99), Оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення (код КВЕД 46.44) тощо.

17 березня 2023 року між позивачем (покупець) та R.A.Y.A.N. GLASS (Арабська Республіка Єгипет) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №46/23 (а.с.41) про поставку скляного посуду, визначеного сторонами у специфікації №1 та додатковій угоді №2 від 11.05.2023 на суму 18 260,50 дол. США (а.с.40), де сторони встановили кількість необхідної партії товарів та ціну за кожну відповідну одиницю товарів з огляду на визначені в контракті умови поставки.

Пунктом 1.1. контракту передбачено, що продавець поставляє товари позивачу відповідно до специфікацій, які є невід`ємними частинами даного контракту, в яких зазначається найменування, кількість та ціна товарів. Специфікації також можуть містити умови поставки і оплати, якщо вони відрізняються від вказаних у даному контракті.

Відповідно до додаткової угоди №2 про зміну специфікації №1 до контракту, вартість товару, що поставляється, встановлена в дол. США, на змінених сторонами умовах EXW Олександрія (Арабська Республіка Єгипет), (вартість упаковки, маркування включена у вартість товару).

Сторонами зазначеного контракту заздалегідь обумовлено його максимальну загальну суму 500 000 доларів США. Умови поставки визначено відповідно до додаткової угоди №2 EXW Олександрія (Арабська Республіка Єгипет). Порядок оплати: авансова оплата 30% від вартості партії, а 70% вартості партії позивач сплачує протягом 10 банківських днів з дати відвантаження. Сторонами також визначено термін поставки 40 днів з дати внесення попередньої оплати, - п. 4.4 контракту. При цьому, сторони не зобов`язувались здійснити одноразову поставку на зазначену загальну суму договору, а визначили в п. 2.3 контракту, що оплата проводиться за визначену партію товару.

На виконання вимог зазначеного контракту позивачем 04.04.2023 здійснено оплату 30% вартості специфікації №1 в редакції від 17.03.2023 в сумі 6948 дол. США, що підтверджується платіжною інструкцією №51 (а.с.38), так як на час здійснення авансової оплати між сторонами була укладена специфікація №1 до контракту в редакції від 17.03.2023 на суму 23 160,00 дол. США (30% від 23 160,00 дол. США=6948 дол. США) (а.с. 39).

11.05.2023 сторони змінили домовленості та визначили інший асортимент та обсяг товару, про що уклали додаткову угоду №2, якою внесено зміни до специфікації №1 до контракту, зокрема, сума замовлення зменшилась до 18 260,50 дол. США. В той же день позивачу виставлено рахунок № RY26-23 на партію товару, що замовлено відповідно до зміненої специфікації №1, на суму 18 260,50 дол. США (а.с.101).

18.05.2023 позивач згідно з умовами контракту здійснив остаточний розрахунок за товар та перерахував продавцю 11 312, 50 дол. США (70% від замовлення в сумі 18 260,50 дол. США), що підтверджується платіжною інструкцією №57 (а.с.47).

18.07.2023 позивач подав до Житомирської митниці митну декларацію N23UA66U3 (а.с.48-52) на товари: товар №1 Інші склянки для пиття, механічного виготовлення, крім вироблених із склокераміки, склянки без ніжки з незабарвленого, звичайного скла, без ручки не ограновані або інакше оздоблені, в асортименті:

- арт. RYG2009 склянка Slim orhid 80, 235мл - 2400 дюжин (упаковані по 6 шт. в картонному боксі), загальна кількість 28 800 шт.;

- арт. RYG6136 склянка Horse Cup, 100мл 900 дюжин (упаковані по 6 шт. в картонному боксі), загальна кількість 10 800 шт.;

- арт. RYG8020 склянка Plaza, 230мл - 1380 дюжин (упаковані по 3шт. в картонному боксі), загальна кількість 16560 шт.;

- арт.RYG3068 склянка Green Cherry, 265 мл 1410 дюжин (упаковані по 6 шт. в картонному боксі), загальна кількість 16 920 шт.;

- арт. RYG5036 склянка Glass Cup, 350мл 576 дюжин (упаковані по 6 шт. в картонному боксі), загальна кількість 6 912 шт;

- арт. RYG6066 склянка Castilla coffe, 40мл 3588 дюжин (упаковані по 6 шт. в картонному боксі), загальна кількість 43 056 шт.

Загальна кількість всього асортименту склянок - 123 048 шт.

Виробник: R.A.Y.A.N GLASS, Торговельна марка: R.A.Y.A.N GLASS.

У МД №23UA66U3 митна вартість імпортованого товару заявлена за основним методом - за ціною, визначеною у контракті, що підтверджується п. 6 додатку до цієї митної декларації та декларант подав комплект документів для визначення митної вартості товарів за першим методом, що підтверджують договірну вартість товару та вартість всіх транспортних витрат до кордону України. При цьому, на думку позивача, первинний пакет документів містив вичерпну достовірну та точну інформацію для правильного визначення та перевірки митної вартості.

При прийнятті митної декларації Автоматизованою системою митного оформлення (АСМО) «Інспектор» згенеровано митну формальність за кодом 117-2 «Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості». Митницею також проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор» про рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено.За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. Встановлено також, що документи, подані для митного оформлення не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а також відомості що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Відповідно до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України Житомирською митницею декларанту запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На вимогу митного органу декларантом додатково надано:

- комерційний інвойс № RY26-23 від 11.05.2023 у належній якості;

- коносамент № ALY0038194 від 13.05.2023;

- акт здачі-приймання робіт № 7110 від 28.06.2023;

- платіжна інструкція № 23891 від 03.07.2023 про оплату за транспортні послуги;

- платіжна інструкція № 23892 від 03.07.2023 про оплату за транспортні послуги;

- довідка про вартість перевезення до митного кордону України від 28.06.2023 № SALY0038194/1;

- банківські SWIFT від 19.05.2023 на суму 11 312,50 доларів США та від 04.04.2023 на суму 6948,00 доларів США.

- копія митної декларації країни відправлення з перекладом.

З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведено консультацію, в ході якої декларанту надавалася інформація щодо вартості схожого товару та інформувалося про розбіжності у документах.

Під час консультації декларантом надано такі додаткові документи:

- договір транспортного експедирування № Е-04/2019 від 15.05.2019;

- проформу інвойс № PI #RY26-23 від 18.03.2023;

- комерційний інвойс № RY26-23 від 11.05.2023;

- комерційну пропозицію - прайс виробника товару від 15.02.2023;

- довідку про вартість навантажувально-розвантажувальних робіт в порту Олександрія (Єгипет) від 20.07.2023 № SALY0038194/1.

21.07.2023 Житомирською митницею Державної митної служби України було прийняте рішення про коригування митної вартості № UA101000/2023/000185/2 (а.с. 30-31), яким митну вартість товару визначено за (резервним) методом митної з вартості, здійснено коригування вартості та прийнята картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2023/001034 від 21.07.2023 (а.с. 167 на звороті-168).

У спірному рішенні про коригування митної вартості зазначено, що методи 2а і 2б не могли бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за МД: № 23UA08U6 від 29.04.2023 - Посудина для пиття зі скла: - арт. 83770 Набір склянок високих 6шт/уп. арт.83770 в кількості 2840 наборів; - арт. 83771 Набір склянок низьких 6шт/уп.; арт.83771 в кількості 2826 наборів; - арт. 83773 Набір склянок низьких 4шт/уп.; - арт.83773 в кількості 2840 наборів. Торговельна марка EXCELLENT HOUSEWARE Виробник Koopman International BV Країна виробництва EG 0,45 доларів США за штуку з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

У подальшому товар випущено у вільний обіг на підставі митної декларації №23UA89U6 від 24.07.2023 (а.с. 87-88) із застосуванням гарантій у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України 363 416,32 грн.

Позивач вважає рішення відповідача №UA101000/2023/000185/2 від 21.07.2023 та картку відмови у прийнятті декларації №UA101020/2023/001034 від 21.07.2023 незаконними та необґрунтованими, у зв`язку з чим подав даний позов до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не наведено належних у рішенні та достатніх аргументів з приводу того, що подані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, чи є недостатніми для визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця /частина п`ята статті 58 Митного кодексу України/.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

А відповідно до частини шостої зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішень митного органу про відмову у митному оформленні товарів та коригування митної вартості товарів.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Виходячи із системного аналізу наведених вище положень статті 54 Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

У ході митного оформлення у спірних відносинах відповідачем вказано, що подані до митного контролю документи містили розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У постанові Верховного Суду від 28.11.2022 у справі №826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини другої статті 2 КАС України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

У постанові Верховного Суду від 12.09.2023 у справі №420/14943/21 зазначено, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.

Як зазначає ІП "Євроголд Індестріз ЛТД", одночасно із митною декларацією позивач надав відповідачу всі необхідні та передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, зокрема, згідно визначеного списку надано:

1) декларація митної вартості додатки до МД№23UA66U3;

2) зовнішньоекономічний договір - контракт, специфікація №1 та додаткова угода №2 до контракту;

3) рахунок - комерційний інвойс від 11.05.2023 р.;

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи платіжні інструкції № 51 та №57.

6)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Подані рахунок на довідка про вартість перевезення від експедитора позивача №SALY0038194 від 28.06.2023, що підтверджують, що транспортні витрати оплачуються за рахунок позивача, який самостійно за власний кошт організовує доставку та не платить ці витрати продавцю чи його пов`язаним особам;

7) ліцензія на імпорт товару не подавалась, бо імпорт товару не підлягає ліцензуванню;

8) страхування не здійснювалось, тому відповідні документи не подавались.

Наголошує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №804/16553/14 (провадження № К/9901/5149/18) визначено, що якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/ або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Отже, оскільки позивачем подано при первинній подачі декларації повний перелік документів, визначений в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, що не містять жодних неврегульованих розбіжностей/не пояснених фактів/ недостовірних даних, відповідач міг безперешкодно самостійно визначити/ перевірити митну вартість за основним методом, без порівняння чи витребування інших документів.

Крім того, акцентування відповідачем уваги на платіжних дорученнях про оплату товарів не має під собою правового підґрунтя, адже згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу, документи про оплату подаються за наявності, бо вживається формулювання «якщо рахунок сплачено», тобто навіть за умови відсутності таких платіжних документів (чи доказів отримання контрагентом коштів) є можливість обрахунку митної вартості за першим методом, тобто такі документи в цілому не мають визначального характеру, а є факультативними.

Відповідачем не наведено належних у рішенні та достатніх аргументів з приводу того, що подані позивачем документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, чи є недостатніми для визначення митної вартості товару за основним методом (ціною договору).

Судом першої інстанції правильно зазначено, що аргументи відповідача не відповідають обставинам справи.

Суд підтримує доводи позивача, що митним органом безпідставно відмовлено ІП "Євроголд Індестріз ЛТД" у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки встановлені розбіжності стосувалися документів, що не містять числових значень для обчислення митної вартості.

Враховуючи викладене вище, а також те, що відповідач у ході проведення митного оформлення не встановив фактів понесення позивачем додаткових витрат у зв`язку з придбанням товарів, заниження їх вартості в інший спосіб тощо, суд дійшов висновку про безпідставність рішень митного органу про коригування митної вартості ввезених позивачем товарів.

Суд зауважує, що доводи митного органу про заниження декларантом митної вартості товарів ґрунтуються виключно на припущеннях, що не підтверджені документально.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним (резервним) методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не навів жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що належними доказами не спростовано твердження позивача, що надані для митного оформлення документи в сукупності підтверджують правильність визначення митної вартості імпортованого товару, підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару є заниженою чи необ`єктивною, відсутні.

Відтак, митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.