Справа № 380/16811/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 рокусправа № 380/16811/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-1), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не розгляді питання про переміщення молодшого сержанта ОСОБА_1 з бойової посади до військ забезпечення;

- зобов`язати уповноважену особу військової частини НОМЕР_1 розглянути питання про переміщення військовослужбовця ОСОБА_1 з бойової посади до військ забезпечення.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що військовослужбовець ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до довідки ВЛК від 30.05.2023 за № 9081 позивач визнаний обмежено придатним до військової служби.

На момент визнання позивача обмежено придатним та по сьогоднішній день ОСОБА_1 продовжує займати бойову посаду оператора-розвідника управління 3 взводу протитанкових ракетних комплексів батареї протитанкових ракетних комплексів, що підтверджується відсутністю відповідного запису в його військовому квитку.

Позивач наголошує, що законодавство України суворо забороняє перебувати обмежено придатним військовим на бойових посадах, оскільки продовження позивачем служби на бойовій посаді є грубим порушенням ст. 20 п. Г Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. У зв`язку із наведеним, позивач двічі звертався до відповідача із рапортом про переведення ОСОБА_1 з бойової посади та організацію проходження військової служби у військах забезпечення.

Відмічає, що чинне законодавство вимагає від військової частини забезпечити проходження служби обмежено придатного військовослужбовця у військах забезпечення із зміщенням його з посади в безумовному порядку в незалежності чи подав такий рапорт військовослужбовець чи ні. Станом на день подання позову до суду минуло вже більше місяця з моменту як військова частина була проінформована про те, що ОСОБА_1 був визнаний обмежено придатним.

Проте, не ухвалення відповідачем рішення про переведення позивача з бойової посади до військ забезпечення протягом 30 днів має ознаки протиправної бездіяльності.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про бездіяльність командування військовій частині НОМЕР_1 щодо не розгляду в межах та у спосіб, визначений Законом, питання про переведення позивача з бойової посади та не ухвалення, як наслідок його розгляду, рішення про переведення його на посаду до військ забезпечення.

Із наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою від 25.07.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25.01.2024 військова частина НОМЕР_2 надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 22.06.2023 № 333-РС оператора-розвідника відділення управління взводу протитанкових ракетних комплексів батареї протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 переведено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 .

Також згідно Директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 09.05.2023 № Д-321/48/дск, Директиви командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 10.05.2023 № Д-36дск, наказу командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України від 12.05.2023 № 50дск, наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 14.05.2023 № 1 ОД/дск з 01.07.2023 військову частину НОМЕР_1 переформовано у військову частину НОМЕР_2 . Військова частина НОМЕР_2 набула всі права та обов`язки військової частини НОМЕР_1 . У зв`язку з припиненням діяльності військової частини НОМЕР_1 , станом на момент отримання позовної заяви, всі документи, що велися військовою частиною НОМЕР_1 , здані та знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на 24.01.2024 військовослужбовець ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_2 службу не проходить.

З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 17.04.2024 до участі у справі в якості співвідповідачів залучені військова частина НОМЕР_2 (далі-відповідач-2), військова частина НОМЕР_3 (далі-відповідач-3), військова частина НОМЕР_4 (далі-відповідач-4).

06.05.2024 військова частина НОМЕР_3 надіслала відзив на позовну заяву, в якому стверджує, що молодший сержант ОСОБА_1 згідно наказу командира військової частини від 15.10.2023 № 332 (по стройовій частині) вибув до подальшого проходження військової служби у АДРЕСА_1 . Позовні вимоги стосуються бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не переміщення молодшого сержанта ОСОБА_1 на іншу посаду за станом здоров`я. Зважаючи на те, що військовою частиною НОМЕР_3 при проходженні військової служби не було порушено будь-яких прав і свобод позивача, просить відмовити у задоволенні позову до зазначеної військової частини.

10.05.2024 представник позивача надіслав відповідь на відзив, у якому наполягає на задоволенні позову, зазначивши, що органи державної влади у відповідності до статті 19 Конституції України повинні діяти лише і тільки в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України. Відповідно, коли військовослужбовець подає рапорт із будь-яким проханням на адресу командування військової частини, така військова частина не має права знищити його, не розглянути по суті, лишити без будь-якого реагування. Хоча спеціальним законодавством України не регламентовано порядку та способу розгляду рапортів військовослужбовців з боку військових частин, разом з цим судовою практикою та загальним законодавством передбачено, що на поданий рапорт військовослужбовця розповсюджуються правила та наслідки як на звернення фізичної особи до органу державної влади у відповідності до Закону України "Про звернення громадян". Таким чином військова частина при отриманні рапорту зобов`язана його розглянути та протягом 30 днів надати письмову відповідь військовослужбовцю щодо його розгляду.

Зауважує, що питання переведення військовослужбовця ОСОБА_1 за наявності обставин, вказаних у позові, а саме, визнання позивача обмежено придатним до військової служби при наявності перебування на бойовій посаді у бойовій частині було обов`язком відповідача в/ч НОМЕР_1 , а не правом, і взагалі не потребувало подання будь-яких рапортів, оскільки цей обов`язок прямо передбачений п. 22.12 Наказу № 402 від 14.08.2008. У цій же нормі передбачені строки, коли саме відповідач, після визнання військовослужбовця обмежено придатним зобов`язаний виконати рішення ВЛК, тобто організувати його проходження в/с у військах забезпечення, а саме "негайно". Під словом негайно потрібно розуміти такий строк, який технічного невідкладно дозволяє це зробити для відповідача. 30.05.2023 був сформований висновок ВЛК, який визнав позивача обмежено придатним. На підставі поданого рапорту вказаний висновок ВЛК був невідкладно доведений до відома командування військової частини. Разом з цим, у порушення п. 22.12. та статті 2 Закону України "Про військову службу та військовий обов`язок" відповідач вкрай тривалий час не виконував приписів законодавства та здійснив переміщення позивача із суттєвим запізненням. Відтак, факт протиправної бездіяльності відповідача в/ч НОМЕР_1 , яким були порушені права та інтереси позивача на організацію проходження військової служби за станом свого здоров`я у військах забезпечення залишаються в незалежності від того, що з часом, позивач все ж таким був переміщений.

Позивач відмічає, що у своєму відзиві на позовну заяву відповіда-1 не навів жодної правової та фактичної аргументації, яка б підтвердила своєчасне виконання військовою частиною висновку ВЛК про обмежену придатність ОСОБА_1 та організацію йому проходження військової служби. Відтак, позивач стверджує, що факт протиправної бездіяльності з боку в/ч НОМЕР_1 є доведеним.

16.05.2024 військова частина НОМЕР_4 надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні молодшого сержанта. Військові частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 не підпорядковується військовій частині НОМЕР_5 (оперативному командуванню « ІНФОРМАЦІЯ_2 »).

З огляду на це, військова частина НОМЕР_5 не наділена жодними повноваженнями щодо вирішення питань про проходження /переміщення та звільнення позивача з військової служби.

На виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 в/ч НОМЕР_5 повідомила, що 04.05.2024 набрав чинності Закон № 3621-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист", який, серед іншого, скасовує статус "обмежено придатний". Ті ж громадяни, які поки що мають статус обмежено придатних, в тому числі позивач, зобов`язані протягом 9 місяців пройти повторну військово-лікарську комісію, із метою визначення придатності до військової служби.

Також зауважує, що відповідно до пункту 90 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 - необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані військово-лікарською комісією за станом здоров`я обмежено придатними до військової служби, з посад, що вони займають, на інші посади, на яких вони можуть виконувати обов`язки військової служби з урахуванням стану здоров`я, підготовки і досвіду служби, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади. Таких прав військова частина НОМЕР_5 відносно позивача не має.

З огляду на викладене, військова частина НОМЕР_4 просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив такі обставини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2022 № 274 молодший сержант ОСОБА_1 з 16.11.2022 постановлений на забезпечення в/ч НОМЕР_1 та зарахований на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2023 № 110 молодший сержант ОСОБА_1 з 20.04.2023 призначений на посаду оператора-розвідника відділення управління батареї противотанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 та зарахований до списків особового складу і всіх видів забезпечення.

Відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2023 № 113 та від 01.06.2023 № 153 молодший сержант ОСОБА_1 у період з 23.04.2023 по 01.06.2023 перебував у Національному військово-медичному клінічному центрі "Головний військовий клінічний госпіталь" м. Київ.

30.05.2023 Комісія ВЛК військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" склала Довіку № 9981 про те, що молодший сержант ОСОБА_1 , 1986 року народження, визнаний обмежено придатним до військової служби та придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах.

Наказом командувача Сухопутних військ ЗСУ від 22.06.2023 № 333-РС у зв`язку із переформуванням військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_1 увільнений із займаної посади та зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_5 .

28.06.2023 молодший сержант ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про переведення із бойової частини до військ забезпечення у зв`язку із станом здоров`я та визнанням комісією ВЛК обмежено придатним до військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2023 № 182 молодший сержант ОСОБА_1 з 30.06.2023 виключений зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та переміщений до нового місця служби у військову частину НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_2 .

15.10.2023 командир військової частини НОМЕР_3 видав наказ № 332, яким молодшого сержанта ОСОБА_1 , оператора-розвідника відділення управління батареї противотанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_3 , вважати таким, що справи здав і вибув до нового місця служби у м. Київ. Підставою для видання цього наказу зазначено наказ начальника Генерального штабу ЗСУ від 26.09.2023 № 375-РС, рапорт ОСОБА_1 від 15.10.2023.

Таким чином, зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає бездіяльність відповідача-1 щодо не розгляду рапорту про переміщення молодшого сержанта ОСОБА_1 з бойової посади до військ забезпечення такою, що порушує його права та містить ознаки протиправності, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд враховує наступні обставини та правові норми.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Норми Закону № 2232-ХІІ суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

За змістом ч. 1, ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 р. строком на 30 діб.

На час розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

За змістом ч. 4 ст. 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2.1.6. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Пунктом 12 Розділу І Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008) передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Відповідно до п.п. 8 п. 82 Розділу ІV Положення № 1153/2008 призначення військовослужбовців на посади здійснюється у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України.

Згідно із п. 113 Розділу ІV Положення № 1153/2008 переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402), норми якого суд застосовує в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1.1 глави 1 Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

За правилами п. 22.9., 22.11. глави 22 Положення № 402 у воєнний час свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК на всіх оглянутих осіб складається у двох примірниках.

Військовослужбовцям, військовозобов`язаним, резервістам, визнаним непридатними для подальшого проходження зборів, при вибутті їх до місця проживання командиром військової частини видаються два примірники свідоцтва про хворобу з постановою штатної ВЛК для подання у Р(М)ВК.

Згідно із п. 22.12. Глави 22 Положення № 402 постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.

Постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно.

Якщо постанова ВЛК не реалізована та в стані здоров`я оглянутого, незалежно від терміну, за його заявою або висновками лікарів військових (цивільних) лікувальних закладів виникли зміни, то проводиться повторний медичний огляд.

Таким чином, із аналізу норм Положення № 1153/2008 та Положення № 402 слідує, що 2008 переміщення військовослужбовця за станом здоров`я здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку. Довідка ВЛК, зокрема, щодо визнання військовослужбовця обмежено придатним у воєнний час, складається у двох примірниках, один з яких надсилається командиру військової частини, де проходить службу військовослужбовець, для негайної реалізації шляхом вирішення питання про переміщення військовослужбовця за станом здоров`я на іншу посаду.

Як зазначено вище, 30.05.2023 Комісія ВЛК визнала молодшого сержанта ОСОБА_1 , 1986 року народження, обмежено придатним до військової служби, придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах та непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах, що викладено у Довідці ВЛК № 9981.

28.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про переведення із бойової частини до військ забезпечення у зв`язку із станом здоров`я та визнанням комісією ВЛК обмежено придатним до військової служби.

Втім, суд встановив, що наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 30.06.2023 № 182 молодший сержант ОСОБА_1 з 30.06.2023 виключений зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та переміщений до в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_2 .

Таким чином, рапорт ОСОБА_1 від 28.06.2023 про переведення із бойової частини до військ забезпечення командиром в/ч НОМЕР_1 негайно розглянутий не був, оскільки ні наказ по особовому складу про переміщення позивача на іншу посаді, а ні обґрунтованої відмови у задоволенні цього рапорту, відповідач-1 не прийняв.

Жодних доказів на спростування вищезазначеного відповідач-1 до суду не надав.

Наведені обставини свідчить про те, що відповідач-1 допустив протиправну бездіяльність щодо не розгляду рапорт ОСОБА_1 від 28.06.2023 про переміщення на іншу посаду у зв`язку із станом здоров`я.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання бездіяльності відповідача-1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 28.06.2023 про переміщення на службу у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах з бойової посади до військ забезпечення.

Разом з цим, суд встановив, що 15.10.2023 командир в/ч НОМЕР_3 видав наказ № 332, яким молодшого сержанта ОСОБА_1 переміщено до нового місця служби у м. Київ. Підставою для видання цього наказу зазначено наказ начальника Генерального штабу ЗСУ від 26.09.2023 №375-РС, рапорт ОСОБА_1 від 15.10.2023.

Позивач у поясненнях від 10.05.2024 не заперечує тієї обставини, що права позивача щодо переміщення до частини забезпечення реалізовані.

Беручи до уваги ту обставину, що станом на день розгляду справи позивач переміщений на іншу посаду та не надав доказів порушення його прав шляхом перебування на бойовій посаді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про зобов`язання уповноваженої особи військової частини НОМЕР_1 чи відповідачів-2, 3 розглянути питання про переміщення військовослужбовця ОСОБА_1 з бойової посади до військ забезпечення.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач не підтвердив належними доказами свої доводи про порушення його прав щодо перебування на бойовій посаді у той час, як ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним до військової служби.

За наведених обставин, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Суд не здійснює розподілу судових витрат, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 від 28.06.2023 про переміщення на службу у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах у зв`язку із станом здоров`я.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна