Справа № 203/3622/23
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2024-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3622/23
Провадження № 2-а/0203/9/2024
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Колесніченко О.В.,

при секретарі - Шаблі О.І., .,

представника позивача Хлєбникової Н.А. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Стрекалової В.Д. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у спрощеному порядку у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в залі суду у паперовій формі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2023 року ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 529 МК України, оскаржив до суду постанову митниці від 07 березня 2023 року про накладення стягнення за ч. 1 ст. 471 МК України у вигляді 1 700 гривень штрафу, пред`явивши адміністративний позов з підстав відсутності події та дій з об`єктивної сторони складу поставленого за вину порушення митних правил. Позивач в обґрунтування адміністративного позову посилався на невідповідність фактичним обставинам справи про порушення митних правил № 0152/401000/23 викладених у постанові висновків про транскордонне переміщення іноземної валюти готівкою, допущеної внаслідок прийняття оскаржуваної постанови в його відсутність без надання можливості дати особисті пояснення, за якої зібрані докази всупереч ч. 2 ст. 495 МК України не оцінені на допустимість і достатність для спростування його, позивача, заперечень, по суті, про евакуацію в умовах воєнного стану членів своєї сім`ї, які перетинали митний кордон проти ночі з 07 на 08 березня 2022 року в одному автомобілі «Тойота», д/н НОМЕР_1 , маючи право на вивезення з собою готівкової іноземної валюти, з огляду на що він не мав суми, яка б перевищувала еквівалент 10 000 Євро.

04 липня 2023 року за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовна заява передана судді Колесніченко О. В.

05 липня 2023 року, визнавши причини поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду поважними, за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з проведенням її письмової підготовки з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах офіційного з`ясування всіх обставин у справі в судовому засіданні, для чого 22 лютого 2024 року у Вінницької митниці Держмитслужби витребувано в копіях справу про порушення митних правил № 0152/401000/23 за ч. 1 ст. 471 Митного кодексу України відносно ОСОБА_1 , розпочату 14 лютого 2023 року.

У вжитті заходів забезпечення адміністративного позову відмовлено ухвалою суду від 05 липня 2023 року. Після залишення за клопотанням відповідача від 12 липня 2023 року адміністративного позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст. 240 КАС України за постановою Третього апеляційного адміністративної суду від 12 грудня 2023 року про скасування ухвали суду від 08 серпня 2023 року справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції у тому ж складі і передана судді 17 січня 2024 року.

10 квітня 2024 року за клопотанням відповідача розглянуто питання передчасності викладеного в ухвалі про відкриття провадження у справі висновку суду про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, за результатами чого суд відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України причини пропуску строку звернення до адміністративного суду знайшов поважними з підстав дотримання захисником десятиденного строку оскарження з моменту доведення до відома позивача 27 червня 2023 року факту відкриття виконавчого провадження за оскаржуваною постановою митниці, тоді як позивач після виїзду до України не повертався і об`єктивно не міг отримати ані запрошення для складання протоколу, ані виклик для участі в розгляді справи, що в ухвалі суду визнано належною підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом до Вінницької митниці, яка прийняла оскаржувану постанову всупереч п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС України без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття такого рішення.

Відповідач, Вінницька митниця, своїм правом на подання відзиву не скористався, жодні причин до того не навів, але з огляду не однократно ініційоване відповідачем питання про залишення адміністративного позову без розгляду з різних підстав неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на цей позов не може бути кваліфіковано судом його визнанням згідно ч. 4 ст. 159 КАС України. На підтвердження обстоюваної позиції правомірності прийнятої постанови на виконання ст.ст. 77 ч. 2, 162 ч. 2 КАС України надав витребувані матеріали справи про порушення митних правил, навівши аргументи про отриману інформацію в порядку міжнародного співробітництва про задекларовану суму готівкової іноземної валюти на молдавській митниці одразу після перетину митного кордону України.

З оскарженої постанови виконуючого обов`язки керівника митниці від 07 березня 2023 року відомо про притягнення громадянина України ОСОБА_1 (ОСОБА_1) до адміністративної відповідальності у справі про порушення митних правил № 0152/401000/23 за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про валютні цінності, що переміщуються через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування (у тому числі при проїзді каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), які виразилися у виїзді за межі митної території України 08 березня 2022 року о 01:20 год. через пункт пропуску «Могилів-Подільський - Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці на транспортному засобі «Toyota Land Cruiser Prado 150» з реєстраційним номером України НОМЕР_1 , без подачі письмової декларації встановленого зразка про переміщення через митний кордон України валютних цінностей, що перевищують дозволений законодавством України для переміщення еквівалент 10 000 євро, на суму 12 784,46 доларів США та 52 500,00 гривень України, що виявлено 26 грудня 2022 року з відповіді митних органів Республіки Молдова від 21 грудня 2022 року за № 28/25-11807 про пред`явлені 08 березня 2022 року до митного контролю на прикордонному переході «Otaci» митниці «Nord» Республіки Молдова валютні цінності на суму 46 800,00 доларів США, 52 500,00 гривень України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, наполягаючи на скасуванні протиправної постанови митниці із закриттям провадження у справі про порушення митних правил з наведених у позовній заяві підстав необґрунтованого і незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності. З урахуванням поданих додаткових письмових пояснень вказав на виїзд з України в автомобілі «Toyota» з номерним знаком НОМЕР_1 , окрім ОСОБА_1 , декількох пасажирів, а саме членів сім`ї позивача, в тому числі неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кожен з яких мав при собі готівкові кошти в сумі, що не перевищувала 10 000 євро. Також, одразу позаду рухалось ще декілька автомобілів із близькими родичами: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які всі разом евакуювалися у зв`язку з повномасштабним збройним нападом військ ворожої держави-агресора. Зі слів позивача його захиснику стало відомо, що на прикордонному переході «Otaci» митниці «Nord», співробітники митної служби Республіки Молдова у відповідь на заявлення про наявність в автомобілі грошових коштів у кожного з пасажирів, що не перевищує дозволену суму в еквіваленті 10 000 євро на кожного, стали вимагати пред`явити ці кошти для їх перерахунку у спеціальному приміщенні, після чого ОСОБА_1 зібрав гроші у всіх членів родини та направився до приміщення, де після перерахунку йому було надано для підпису папір, всі написи на якому було виконані на іноземній мові, котру він не розумів, та пояснено, що в такий спосіб фіксується вірність перерахунку. Представник вважав, що наданими митниками Республіки Молдова документами пояснюється фіксація суми всіх коштів при ввезенні, та їх відсутність одноособово у ОСОБА_1 в пункті пропуску «Могилів-Подільський - Отач». Наполягав, що позивач належним чином не повідомлявся про час та місце розгляду справи, що позбавило можливості брати участь у розгляді справи та реалізації ряду процесуальних прав, оскільки позивач 08 березня 2022 року виїхав за межі України та до теперішнього часу не повертався.

Представник відповідача в судовому засіданні позов повністю не визнав, стверджуючи про складення постанови з дотриманням правил провадження за наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, доведеного доказами, які вказують на транскордонне переміщення валютних цінностей без письмового декларування в сумі, яка перевищує дозволений еквівалент 10 000 євро, навіть, з розрахунку на малолітніх дітей, який супроводжував позивач, що, власне, було враховано під час обчислення суми, яка підлягала письмовому декларуванню.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши в судовому засіданні надану для огляду справу про порушення митних правил та інші зібрані письмові докази, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої постанови відповідно до ст. 530 МК України, дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступних мотивів.

За відомостями протоколу про порушення митних правил № 0152/401000/23 суд безпосередньо переконався у розпочатому у такій справі провадженні 14 лютого 2023 року згідно ст. 488 МК України уповноваженою на те особою за ст. 490 цього Кодексу за наявності до того приводів і підстав відповідно до ст. 491 МК України про не задекларовані письмово валютні цінності, що за курсом НБУ станом на 08 березня 2022 року становили загальну суму 426 508,10 грн., але право позивача на участь у процесі прийняття оскаржуваної постанови і в розумний строк, відведений на притягнення до відповідальності, було порушене істотним обмеженням прав особи, притягнутої до відповідальності, залучити своєчасно захисника для допущення до участі в розгляді справи про порушення митних правил, внаслідок чого предмет оскарження не відповідає вимогам п.п. 9, 10 ч. 2 ст. 2 КАС України. Зокрема, відповідач обмежився даними поштового повідомлення, не перевіривши, маючи до того всі повноваження, чи повертався позивач в Україну після свого від`їзду в пошуках тимчасового захисту в Європі від збройної агресії держави-супротивниці.

Водночас, від імені митниць справи про порушення митних правил відповідно до ст. 523 МК України розглядаються виключно керівниками цих митниць або їх заступниками, а вирішення таких справ посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником Держмитслужби, передбачене тільки для їх розгляду від імені саме Держмитслужби, тоді як до цієї адміністративної справи без будь-якого письмового повідомлення про причини до того не надано, ані наказ про призначення на посаду ОСОБА_10 , яку вона в дійсності обіймала на момент підписання постанови, ані відомостей про надання ОСОБА_10 права підпису від імені Держмитслужби. У наданих для підтвердження самопредставництва витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб керівником митниці зазначений ОСОБА_11 .

Посада начальника Вінницької митниці до затвердження виконуючого обов`язки на цій посаді за роз`ясненнями Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС № 30/39 «Про порядок оплати тимчасового заступництва», затвердженими 29.12.65 постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС № 820/39 з наступними змінами, що під дію Закону України № 2215-IX від 21.04.2022 не підпали і досі за постановою Верховної Ради України № 1545-ХІІ від 12.09.91 зберігають свою чинність, вважається вакантною, що узгоджується з покладенням виконання обов`язків такого відсутнього службовця тимчасово на іншого службовця митниці, тобто за особливостями заміщення в поряду суміщення посад в одній установі без переводу та звільнення від своєї основної роботи.

За таких обставин покладення виконання обов`язків тимчасово відсутнього службовця пов`язане з тимчасовим здійсненням адміністративно-господарських функцій органу управління юридичної особи публічного права і в межах провадження у справах про порушення митних правил ніде у Митному кодексі України не закріплені, з урахуванням чого відповідно до ст. 487 цього Кодексу не передбачено наділення такого виконуючого обов`язків правами накладення адміністративних стягнень, а оскаржувана постанова складена, по суті, неправомочною особою, яка не вказала свою дійсну посаду, а на посаду штатного керівника митниці на момент підписання постанови, власне, ще не призначена і в установленому законом порядку не переведена, чим на засадах забезпечення законності за ст. 466 МК України і ст.ст. 2, 7 КУпАП виключена законність дій та рішень відповідача, в цілому, всупереч п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно, компетентною посадовою особою для прийняття такої постанови визнавався начальник Вінницької митниці або вищестояща посадова особа Держмитслужби, але надіслання їм на новий розгляд справи про порушення митних правил неможливе за плином шестимісячного строку накладення стягнення на момент пред`явлення адміністративного позову згідно ст. 467 МК України з дня виявлення правопорушення 26 грудня 2022 року.

Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст. 487 МК України субсидіарно регулюється правилами КУпАП, з огляду на що закінчення строку накладення стягнення визначає відповідно до ст. 247 КУпАП підстави для закриття розпочатого провадження в справі про порушення митних правил.

В свою чергу, суд критично відноситься до доводів позивача, викладених під впливом помилково обстоюваної позиції, яка обрана внаслідок захисно-установчої поведінки з невідповідними (неправдивими) заявами стосовно фактичних обставин, що мають відношення до суті виданого адвокату доручення. А саме.

Як видно з матеріалів справи про порушення митних правил № 0152/401000/23, за відомостями електронної бази даних модуля «Облік валютних цінностей» АСМО «Інспектор» ОСОБА_1 (ОСОБА_1) не декларував валютні цінності і проїхав по «зеленому коридору» в якості пасажира, а початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України визнається декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню.

В свою чергу, надані відповідачу митними органами Республіки Молдова сертифікат ввезеної валюти та митна декларація (т. 1 а.с. 187-188) складені або про дубльовані російською мовою, яку мешканець м. Дніпра ОСОБА_1 , звісно, розуміє, а тому стверджувати, що він помилково сприймав значення документів, які він підписував у молдавських митників, - некоректно. З цих документів слідує, що валютні цінності призначені на утримання сім`ї закордоном та складають доходи від бізнесу. При цьому, позивач пред`явив також договір відчуження майна у Соборному районі м Дніпра (т. 1 а.с. 190), як слідує з обстановки в`їзду до Європейського Союзу, саме для підтвердження законності походження таких коштів, а от жодного з документів, передбачених Інструкцією про порядок організації касової роботи банками та проведення платіжних операцій надавачами платіжних послуг в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 103 від 25.09.2018, як то: платіжна інструкція на видачу готівки; чек банкомата та/або квитанція платіжного терміналу, сліп та/або чек видачі коштів держателем карток; виписка про рух коштів за рахунком; форма квитанції про здійснення валютно-обмінної операції, - немає.

Натомість, надані копії сторінок паспортів громадян України без підтвердження відповідного ступеня кровного чи за шлюбом споріднення за штемпелями прикордонного контролю перетину державного кордону свідчать про різницю у часі в`їзду в Республіку Молдову деяких з членів сім`ї майже у добу 09 березня 2022 року, тоді як сертифікат ввезеної валюти виданий вже об 11 год. 20 хв. 08 березня 2022 року, що спростовує висунуту представником позивача судову версію про зібрані у членів сім`ї кошти.

Тим самим, викриваються мотиви позивача, який для дотримання порядку подачі митної декларації не мав з собою документів, яких вимагає п. 18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року № 5, обов`язкове дотримання якого встановлене постановою Кабінету Міністрів України № 203 від 27 лютого 2019 року про «Деякі питання транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей» для мирного часу без урахування особливостей воєнного стану і труднощів, з якими стикається цивільне населення під час збройної агресії і активних бойових дій.

Разом з тим, у суду немає підстав ігнорувати загальновідомі обставини того, що в умовах введеного з 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні в обстановці збройної агресії, яка 08 березня 2022 року мала особливо загрозливий характер для цивільного населення одночасно з введеної Нацбанком низки обмежень у валютному регулюванні, у позивача, як законослухняного громадянина, не було ні часу, ні можливості до наміченої евакуації отримати відповідні банківські розрахункові документи для своїх валютних заощаджень, які могли зберігатися ним як на дому, так і в банківській комірці (сейфі), що виключало наявність засобів і можливості виконати свій обов`язок подати митну декларацію про переміщення валютних цінностей.

Відповідно, виходячи з визнання людини, її життя та здоров`я, недоторканності і безпеки в Україні найвищою соціальною цінністю згідно ст. 3 Конституції України, оскаржувана постанова у підсумку не відповідає вимогам пропорційності втручання за п. 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки в такому разі не переслідується досягнення профілактичного характеру адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України для попередження порушень заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності задля забезпечення платіжного балансу держави, яке стає надмірним порівняно з несприятливими наслідками для прав позивача, для кого валютні цінності складають джерело існування закордоном його сім`ї, яка вимушено залишила свою Батьківщину.

Суд у підсумку розгляду цієї адміністративної справи дійшов висновку ухвалити згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України це рішення про скасування оскарженої постанови і закриття справи про порушення митних правил провадженням за п. 7 ст. 247 КУпАП, переконавшись за офіційно з`ясованих обставин в наявності до того підстав згідно п. 4 ч. 1 ст. 531 МК України внаслідок винесення постанови неправомочною особою з обмеженням права учасника провадження на захист у справі про порушення митних правил та обмеженням можливості виправити помилки з декларуванням без порушення провадження у справах про порушення митних правил з огляду на істотну невідповідність розгляду відповідачем справи про порушення митних правил вимогам, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Керуючись ст. 288 КУпАП, ст. 531 МК України і ст.ст. 243, 246, 257, 262, 271-272, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити, а постанову виконуючого обов`язки начальника Вінницької митниці Держмитслужби від 07 березня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу за ч. 1 ст. 471 Митного кодексу України скасувати, закривши справу про порушення митних правил № 0152/401000/23 провадженням - за п. 7 ст. 247 КУпАП.

Рішення набирає законної сили впродовж десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, до сплину яких може бути оскаржене шляхом подання безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги.

Суддя О.В. Колесніченко