Справа № 320/3031/24
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року № 320/3031/24

Київський окружний адміністративний суд у складі Кочанової П.В., за участю секретаря судового засідання Зубачевської М.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю представників сторін:

позивача Бойко А.А.

відповідача Калюжний А.П.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністра оборони України (по особовому складу) від 20.12.2023 № 1646 в редакції наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 09.01.2024 № 27 в частині звільнення полковника ОСОБА_1 , директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, з займаної посади та зарахування його у розпорядження начальника Національного університету оборони України,

- поновити полковника ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України з 21.12.2023,

- зобов`язати Міністерство оборони України виплатити полковнику ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення, яку він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (переміщення) з посади директора Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони, за час виконання ним військового обов`язку в розпорядженні начальника Національного університету оборони України або на нижчеоплачуваній посаді, починаючи з 21.12.2023 по день поновлення на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19 березня 2024 року о 16:00 год.

У підготовчому засіданні 19 березня 2024 року судом оголошено перерву до 23 квітня 2024 року об 11:00 годині.

15 квітня 2024 року позивачем подана до суду заява про зміну предмету позову, визначивши позовні вимоги наступним чином:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 08.12.2023 № 74 «Про введення переліку змін до штату Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України»,

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністра оборони України (по особовому складу) від 20.12.2023 № 1646 в редакції наказу Міністра оборони України по особовому складу) від 09.01.2024 № 27 в частині звільнення полковника ОСОБА_1 , директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, з займаної посади та зарахування його у розпорядження начальника Національного університету оборони України,

3. Поновити полковника ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України з 21.12.2023,

4. Зобов`язати Міністерство оборони України виплатити полковнику ОСОБА_1 різницю грошового забезпечення, яку він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (переміщення) з посади директора Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони, за час виконання ним військового обов`язку в розпорядженні начальника Національного університету оборони України або на нижчеоплачуваній посаді, починаючи з 21.12.2023 по день поновлення на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну предмету позову у справі №320/3031/24 відмовлено.

Протокольною ухвалою від 23.04.2024 оголошено перерву та призначено підготовче засідання на 16.05.2024.

Протокольною ухвалою від 16.05.2024 оголошено перерву та призначено підготовче засідання на 29.05.2024.

Протокольною ухвалою від 29.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання на 18.06.2024.

Судове засідання призначене на 18.06.2024 року відкладено до 27.06.2024 року на 09год. 00 хв.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ відповідача №1646 від 20.12.2023 в частині звільнення полковника ОСОБА_1 з займаної посади та зарахування у розпорядження начальника Національного університету оборони України є протиправним, таким, що прийнято необгрунтовано, не у відповідності до вимог діючого законодавства, з порушенням процедури звільнення, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів ОСОБА_1 і цілями, на досягнення яких спрямований цей наказ.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що звільнення позивача з посади спірним наказом відбулось з дотриманням вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, та Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 № 170.

Зокрема, відповідачем зауважено, що на виконання директиви Міністерства оборони України від 05 грудня 2023 року №Д-226/338 наказом директора Департаменту внутрішнього аудиту міністерства оборони України введено перелік змін до штату з 12 грудня 2023 року, в якому військова посада директора Департаменту скорочена та введена посада державної служби (цивільна посада), а тому позивач, як військовослужбовець не може бути допущений до виконання обов`язків за вказаною посадою, оскільки поновлення позивача на посаді відбулось вже після проведення організаційно-штатних заходів.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем, полковником Збройних Сил України, який проходив військову службу в Міністерстві оборони України на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №640/3978/22, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2023, зобов`язано поновити полковника ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міноборони з 09.12.2021 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09.11.2023 у справі № 640/3978/22 закрито касаційні провадження №№ К/990/34653/22, К/990/1116/23 за касаційними скаргами Міноборони, Служби безпеки України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2022 року.

Наказом Міністра оборони України від 20 грудня 2023 року № 1646 полковника ОСОБА_1 поновлено на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства Оборони України з 08 грудня 2021 року на підставі ухвали Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 09 листопада 2023 року у справі №640/3978/22 (п. 1).

Наказом Міністра оборони України від 09 січня 2024 року № 27 п. 1 наказу Міністра оборони України від 20 грудня 2023 року № 1646 про поновлення полковника ОСОБА_1 , колишнього директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, ВОС - 3101012, викладено в наступній редакції:

"1. Полковника ОСОБА_1 , колишнього директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, поновити на посаді директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України з 09 грудня 2021 року, ВОС - 3101012. Підстава: рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року у справі № 640/3978/22."

Згідно з п. 2 наказу Міністра оборони України від 20 грудня 2023 року № 1646 відповідно до пп. 1 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України полковника ОСОБА_1 , директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, звільнено з займаної посади та зараховано у розпорядження начальника Національного університету оборони України на підставі директиви Міністерства оборони України від 05 грудня 2023 року №Д-226/33.

Підставою для звільнення ОСОБА_1 з займаної посади зазначено директиву Міністерства оборони України від 05 грудня 2023 року №Д-226/33.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 65 Конституції України громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008), яким визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та врегулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 12 Положення № 1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно із абзацом 1 пункту 81 Положення призначення на посади здійснюється: військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) - Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі - номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.

Підпунктом 2 пункту 82 Положення встановлено, що призначення військовослужбовців на рівнозначні посади здійснюється, зокрема, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до пункту 85 Положення просування по службі військовослужбовців здійснюється за рейтинговим принципом та за умови перебування військовослужбовців у резерві або на конкурсній основі на посади науково-педагогічних (наукових) працівників.

Порядок формування та використання резерву, а також порядок призначення осіб офіцерського складу на посади науково-педагогічних (наукових) працівників визначаються Міністерством оборони України.

В той же час, абзацом 2 пункту 257 Положення №1153/2008 передбачено, що для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Приписами пункту 116 Положення передбачено, що зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо подальшого їх службового використання допускається, зокрема, в разі розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.

Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.

Відповідно до пункту 118 Положення у разі неможливості призначення військовослужбовців, які вивільняються, на рівнозначні посади вони, зокрема, зараховуються у розпорядження відповідного командира (начальника) згідно з підпунктом 1 пункту 116 цього Положення.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що скорочення штатних посад та зміна організаційно-штатної структури є підставою для зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання.

Судом встановлено, на виконання доручення Міністра оборони України від 30.11.2023 № 268/уд видано директиву Міністерства оборони України від 05.12.2023 № Д-226/33 «Про проведення організаційних заходів у апараті Міністерства оборони України в 2023 - 2024 роках», якою затверджено План проведення організаційних заходів у апараті Міністерства оборони України в 2023 - 2024 роках.

На виконання вимог директиви Міністерства оборони України від 05.12.2023 № Д-226/33 відповідачем розроблено та направлено за № 220/16/5143 від 37.12.2023 до Департаменту для керівництва в роботі перелік змін до штату № 01/080 - Міністерство оборони України (центральний апарат Міністерства оборони України). Переліком змін до штату № 01/080 - Міністерство оборони України (центральний апарат Міністерства оборони України), передбачено проведення у Міністерстві оборони України організаційного заходу, в тому числі і в Департаменті внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, зокрема і, шляхом виведення зі штату посади директора Департаменту - військової посади та введення посади директора Департаменту - цивільної посади.

Зокрема, Департаментом проведено організаційні заходи та наказом директора Департаменту від 08.12.2023 № 74 «Про введення переліку змін до штату Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України» з 12 грудня 2023 року введено зазначений перелік в дію.

Слід звернути увагу, що наказ директора Департаменту від 08.12.2023 № 74 «Про введення переліку змін до штату Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України» є чинним та не скасованим.

Натомість доводи, викладені в позовній заяві щодо відсутності у директора внутрішнього аудиту Міністерства оборони України права на видання такого наказу та скорочення термінів проведення відповідних організаційно-штатних заходів, не оцінюються судом в рамках даного спору, оскільки це не є предметом позову.

А тому, оскільки на виконання Директиви Міністерства оборони України від 05 грудня 2023 року №Д-226/338 наказом директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України введено перелік змін до штату з 12 грудня 2023 року, в якому військова посада директора Департаменту скорочена та введена посада державної служби (цивільна посада), позивач, як військовослужбовець, не може бути допущений до виконання обов`язків за вказаною посадою.

Наведені обставини свідчать про неможливість призначення позивача, якого звільнено від займаної посади, на рівнозначну посаду та, як наслідок, правомірності застосування відповідачем положень пункту 118 Положення щодо зарахування його у розпорядження відповідного командира (начальника) згідно з підпунктом 1 пункту 116 цього Положення.

Щодо посилань на норми абзацу 7 п. 4.17 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 № 170, (далі - Інструкція № 170) слід зауважити наступне.

Згідно з абзацом 7 п.4.17 Інструкції № 170 зарахування військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб здійснюється з урахуванням таких особливостей: звільнення з посад і зарахування військовослужбовців у випадку, визначеному підпунктом 1 пункту 116 Положення, проводяться в розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посади, з дня закінчення встановленого строку проведення організаційно-штатних заходів, крім випадку, визначеного пунктом 256 Положення.

Зокрема, абзацом 7 п. 4.17 Інструкції № 170 закріплено норму, яка передбачає, що звільнення з посади і зарахування в розпорядження військовослужбовця у разі скорочення його штатної посади здійснюється з дня закінчення встановленого строку проведення організаційно-штатних заходів, тобто початком прийняття уповноваженою особою рішення про упорядкування службового становища військовослужбовця є дата закінчення проведення організаційно-штатних заходів.

Поряд з цим, в абзаці 7 п. 4.17 Інструкції № 170 відсутня імперативна норма, яка забороняє прийняття рішення про звільнення з посади і зарахування в розпорядження військовослужбовця після завершення проведення організаційно-штатних заходів.

Слід також наголосити, що поновлено позивача наказом Міністра оборони України від 20 грудня 2023 року № 1646, тобто після завершення проведення організаційно-штатних заходів.

Як наслідок, не заслуговують на увагу твердження позивача щодо порушення вимог пункту 118 Положення № 1153/2008, а саме в частині дотримання двомісячного терміну на подання списку військовослужбовців, які вивільняються, з пропозиціями щодо їх дальшого службового використання до встановлених строків проведення організаційно-штатних заходів.

Окрім того, згідно з п. 256 Положення № 1153/2008 в особливий період у разі потреби доукомплектування Збройних Сил України військовослужбовці, посади яких скорочуються у ході проведення організаційно-штатних заходів, до закінчення строків проведення цих заходів призначаються на інші посади за підставами, визначеними пунктом 82 цього Положення, або зараховуються у розпорядження посадових осіб, які мають право призначення військовослужбовців на посади, або направляються на курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів або сержантів (старшин), або на курс перепідготовки за дефіцитною для Збройних Сил України спеціальністю. Зазначені переміщення здійснюються без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Між цим, позивачем не зазначаються обставини, наведені у пункті 112 Положення № 1153/2008, які виключають можливість його переміщення (зокрема у розпорядження) без його згоди.

Щодо доводів позивача про порушення вимог п. 4.1, п. 4.29 Інструкції № 170 суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу IV Інструкції військовослужбовці призначаються на посади, передбачені штатами (штатними розписами) військових частин. Призначення військовослужбовців на посади і переміщення по службі здійснюються з урахуванням результатів оцінювання на підставі резерву кандидатів для просування по службі, Плану переміщення на посади, подань, службових документів, визначених пунктами 1.5, 1.6 розділу І цієї Інструкції (якщо в умовах воєнного часу неможливо оформити подання), та клопотань посадових осіб, а також рішень колегіальних органів, утворених відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з абзацом третім пункту 4.29 розділу IV Інструкції № 170 під час проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення військових посад, переважне право на призначення надається військовослужбовцям з вищою кваліфікацією і вищою оцінкою службової діяльності.

Таким чином, посилання позивача на порушення вказаних пунктів Інструкції № 170 є неприйнятними, оскільки звільнення з займаної посади та зарахування у розпорядження не є тотожним призначення військовослужбовця на посаду, а відтак п. 4.1, п. 4.29 Інструкції № 170 не поширюють свою дію на спірні правовідносини.

Зокрема, згідно з положеннями п. 7.4. Інструкції № 170 щорічне оцінювання військовослужбовців під час дії особливого періоду не проводиться у випадку їх перебування у розпорядженні.

Щорічне оцінювання військовослужбовця здійснює його безпосередній командир начальник за умови спільної служби не менше трьох місяців (п. 7.10 Інструкції № 170).

На цей час призначення позивача на вакантну посаду не здійснювалося, а відтак не підлягають дослідженню в межах цієї адміністративної справи питання наявності у позивача першочергового права на таке призначення.

В контексті викладеного, зважаючи на викладені обставини в сукупності, суд дійшов висновку, що наказ Міністра оборони України (по особовому складу) від 20.12.2023 № 1646 в редакції наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 09.01.2024 № 27, в частині звільнення полковника ОСОБА_1 , директора Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, з займаної посади та зарахування його у розпорядження начальника Національного університету оборони України, прийнято відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України в умовах особливого період та у відповідності до вимог, визначених частиною другою статті 2 КАС України.

Решта доводів та посилань сторін у справі висновків суду не спростовують.

Судом враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Вступну та резолютивну частину рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 27 червня 2024 року в присутності позивача та представника відповідача.

Повний текст рішення виготовлено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кочанова П.В.