Справа № 280/3958/24
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Справа № 280/3958/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя пр. Соборний, буд. 166, ),

третя особа - Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 55, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), третя особа - Головне управління ДПС у Кіровоградській області (далі- третя особа), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 14.03.2024 №9 та від 14.03.2024 №9.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що під час призначення та проведення фактичної перевірки контролюючим органом допущені суттєві порушення вимог законодавства, у спірних правовідносинах відсутні дійсні, фактичні підстави для прийняття наказу №73-п від 01 лютого 2024 року та необхідності здійснення податкового контролю за діяльністю ФОП ОСОБА_1 у формі фактичної перевірки. Вважає, що допущені істотні порушення податкового законодавства під час призначення, оформлення і проведення перевірки тягнуть за собою протиправність прийнятих повідомлень-рішень контролюючого органу, а такі висновки є самостійною підставою для задоволення позову і скасування таких податкових рішень. Покликається також на те, що порушення, які зазначені у акті фактичної перевірки як вчинені у період з 01.10.2023 по 07.02.2024, встановлені не в порядку і не у спосіб, що передбачений законом, за невизначений у наказі минулий період, а не за період, у який проводилась фактична перевірка. По суті порушення зазначає, що помилка у номері будинку адреси господарської одиниці позивача у фіскальних чеках, конкретно у випадку, що розглядається у цій справі, не можна вважати приховуванням від належного обліку здійсненої розрахункової операції на повну суму з використанням реєстраторів розрахункових операцій. Відповідно, відсутні підстави вважати, що позивачем допущено порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР в частині невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, що обумовлює висновок про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 1 абзацу першого статті 17 Закону № 265/95-ВР. Покликається на те, що відсутні належні та допустимі докази вчинення позивачем порушень п.4 ст.3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-В, п. 85.2. ст.85, п.63.3 ст.3 ПКУ. Зазначає, що невід`ємна частина податкових повідомлень-рішень - розрахунок фінансових санкцій, не підписаний уповноваженою особою контролюючого органу, що виніс податкові повідомлення-рішення, що свідчить про невідповідність такого рішення вимогам закону щодо їх форми. Вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що мають бути скасовані в судовому порядку. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У письмовому відзиві від 15.05.2024 вх. № 22938 посилається на те, що видання відповідачем наказу про призначення перевірки не створює небезпеки інтересам позивача, оскільки сам по собі факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов`язкових платежів. Зазначає, що в ході фактичної перевірки, згідно баз даних ІС «Податковий блок» було встановлено що на ГО за адресою: АДРЕСА_2 , магазин «Срібний вік», який належить ФОП ОСОБА_1 РРО /ПРРО не зареєстровано. В той же час ПРРО за допомогою якого було здійснено контрольно розрахункову операцію зареєстровано за адресою АДРЕСА_2 . Зазначає, що шляхом співставлення електронної копії розрахункового документа №mF7sx9NXi5M створеного ПРРО №, що зберігається в інформаційній системі СОД РРО та оригіналу фіскального чеку№mF7sx9NXi5M створеного ПРРО №, встановлено внесення змін в програмне забезпечення. Вказує, що під час проведення фактичної перевірки було надано запит про надання документів від 07.02.2024 року на який платником податків надано документи не в повному обсязі, а саме договір оренди. Також посилається на те, що жодною нормою діючого законодавства не передбачено засвідчення печаткою розрахунку штрафних санкцій. Вказує, що розрахунок підписаний уповноваженими особами ГУ ДПС у Запорізькій області. Вважає, що немає жодних підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень Просить відмовити у задоволенні позову.

Від третьої особи також надійшов відзив на позовну заяву вх. № 24497 від 22.05.2024, в якому вказано, що в ході фактичної перевірки, згідно баз даних ІС Податковий блок було встановлено, що на ГО за адресою: АДРЕСА_2 , магазин «Срібний Вік», який належить ФОП ОСОБА_1 РРО/ПРРО не зареєстровано. В той же час ПРРО за допомогою якого була здійснена контрольна розрахункова операція - зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . Зазначає, що згідно вибіркового аналізу почекової інформації системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, а саме: програмного реєстратора розрахункових операцій №, встановлено проведення розрахункових операцій в період з 01.10.2023 по 07.02.2024 на вищезазначеному ГО на загальну суму 211264,00 грн., що підтверджується копіями фіскальних чеків в яких зазначена адреса: АДРЕСА_2 , та поясненням продавця ОСОБА_2 про те, що вказаний ПРРО використовується на ГО з 22.06.2022. Посилається також на те, що шляхом співставлення електронної копії розрахункового документу №mF7sx9NXi5M створеного ПРРО №, що зберігається в інформаційній системі СОД РРО та оригіналу фіскального чеку №mF7sx9NXi5M створеного ПРРО №, встановлено внесення змін в програмне забезпечення. Також встановлено неподання до органів ДПС заяви за формою 20-ОПП щодо об`єктів оподаткування які використовуються в господарській діяльності. Зазначає, що під час проведення фактичної перевірки було надано запит про надання документів від 07.02.2024 №б/н де не надано документи, щодо договору оренди та не надано реєстраційне посвідчення на ПРРО. За вищезазначеними результатами перевірки, перевіряючими 08.02.2024 було складено Акт фактичної перевірки, який зареєстровано у ГУ ДПС у Кіровоградській області за №969/11/28/РРО/від 09.02.2024. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю

04.06.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив вх. № 26150, у якій він наголошує, що рішення про притягнення позивача до відповідальності відповідно до абзацу 3, 4 п.117.1 ст.117 ПКУ в розмірі 680 гривень за повторне протягом року неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, не ґрунтуються на нормах законодавства, є хибним, такими, що не знаходить підтвердження матеріалами перевірки. Рішення про притягнення позивача до відповідальності відповідно до абзацу 3, 4 п.121.1 ст.121 ПКУ в розмірі 2040,00 грн. за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, також не ґрунтуються на нормах законодавства. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

У додаткових поясненнях вх. №26329 від 05.06.2024 позивач вказує, що 06.12.2019 позивачем було надано до контролюючого органу за місцем податкової адреси ГУ ДПС у Запорізькій області повідомлення про об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (форма 20-ОПП). Повідомлення 06.12.2019 року прийнято контролюючим органом та зареєстровано. В зазначеному повідомлені при вказівці декількох об`єктів, через які проводиться діяльність, позивачем була допущена технічна помилка, а саме: при вказівці адреси магазину в АДРЕСА_2 , ідентифікатор об`єкту оподаткування 32100005, номер будинку замість «53» був вказаний «58». Вказує, що при реєстрації ПРРО за вказаною адресою магазину, інформація для реєстрації використовувалась фіскальним сервером із повідомлення форми 20-ОПП. Після виявлення такої допущеної технічної помилки під час перевірки, позивачем вчинено необхідні дії з внесення змін до інформації про об`єкти, через які провадиться діяльність, та зазначено вірну адресу з будинком АДРЕСА_2 , а також внесено зміни до реєстраційної інформації ПРРО на цій господарській одиниці.

Ухвалою суду від 06.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/3958/24 без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

На підставі наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області від 01 лютого 2024 року № 73-п та додатку 46 до наказу, проведено фактичну перевірку магазину з продажу ювелірних виробів, що належить Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 та знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

За результатами фактичної перевірки вказаними посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області складено акт фактичної перевірки б/н від 08 лютого 2024 року.

За висновками акту перевірки встановлено порушення:

п. 1,2,3,4 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР;

п.63.3. ст.3, п. 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України;

п.2 розділу ІV Порядку реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій від 23 червня 2020 року №317;

Положення про форму та зміст розрахункових документів, затверджених наказом Мінфіну від 26.01.2016 №13.

20 лютого 2024 року Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Кіровоградській області було подано заперечення на акт фактичної перевірки.

Листом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 07.03.2024 №2036/6/11-28-07-04 повідомлено, що за результатами розгляду заперечень висновки акту фактичної перевірки, зареєстрованого в контролюючому органі 09.02.2024 за №969/11/28/РРО/ НОМЕР_1 , залишено без змін.

На підставі наведеного акту ГУ ДПС У Запорізькій області прийнято:

податкове повідомлення-рішення від 14.03.2024 №9, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 321996,00 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 14.03.2024 №9, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2720,00 грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пп. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.3. п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 ст.80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Із змісту п.81.1 ст.81 ПК України слідує, що в наказі про проведення перевірки повинні зазначатися, серед іншого, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені ПК України, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Отже, ПК України закріплює таку обов`язкову вимогу щодо змісту наказу про проведення перевірки як необхідність відображення підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем призначено фактичну перевірку на підставі пп.80.2.2, 80.2.3 та 80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України.

Відповідно до підпунктів 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування (пункт 80.2.3);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.(підпункт 80.2.7).

За сталою та послідовною практикою Верховного Суду (зокрема, постанови від 11 липня 2022 року у справі № 120/5728/20-а, від 21 грудня 2022 року у справі № 500/1331/21) формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки, кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.

Під час розгляду справи з`ясовано, що підставою для проведення спірних перевірки слугувала інформація, викладена в листі ДПС України від 16.01.2024 року №1410/7/99-00-07-04-02-07 щодо необхідності протидії порушенням в частині проведення розрахункових операцій та іншого законодавства для забезпечення повної фіскалізації розрахункових операцій.

Суд зазначає, що в наказі ГУ ДПС у Запорізькій області № 73-п від 01.02.2024 не міститься покликання на вказаний лист як на фактичну підставу для проведення відповідної перевірки.

Відповідно до усталених висновків Верховного Суду оцінка правомірності призначення і проведення перевірки надається під час розгляду справи про скасування податкового повідомлення-рішення. При цьому, у випадку встановлення допущення контролюючим органом істотних порушень під час призначення і проведення перевірки, які тягнуть за собою протиправність прийнятого рішення контролюючого органу, такі висновки можуть бути самостійною підставою для задоволення позову і скасування такого рішення.

Щодо виявлених перевіркою порушень, за які відповідачем спірним податковим повідомленням-рішенням застосовані фінансові санкції, суд вказує про наступне.

Так, в Акті фактичної перевірки зазначено про порушення позивачем п. 1, 2, 3, 4 ст.3 Закону №265/95-ВР у частині не проведення розрахункових операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій, у частині не видачі розрахункових документів не встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, у частині застосовування програмного реєстратору розрахункових операцій без додержання встановленого порядку його застосування, п.63.3. ст.3 Податкового кодексу України; п.85.2. ст.85 Податкового кодексу України; п.2 розділу ІV Порядку реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій від 23 червня 2020 року №317; Положення про форму та зміст розрахункових документів, затверджених наказом Мінфіну від 26.01.2016 №13.

Суд зазначає, що правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України від 06.07.1995 № 265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (далі - Закон № 265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до п. 1, 2, 3, 4 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги;

3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з додержанням встановленого порядку їх застосування;

4) забезпечувати цілісність пломб реєстратора розрахункових операцій та незмінність його конструкції та програмного забезпечення;

В розумінні ст. 2 Закону № 265/95-ВР розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

За приписами ст. 8 Закону №265/95-ВРформа, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням РРО або програмних РРО чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до абз. 19 ст. 2 Закону №265/95-ВР розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Форми і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 (далі - Положення №13).

Згідно п. 1 Розділу ІІ Положення №13, фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

Пунктом 2 Положення №13 визначено, що фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, найменування суб`єкта господарювання (рядок 1); назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2); адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3).

Крім того, згідно п. 63.3. Податкового кодексу України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

За приписами 85.2. Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Слід зазначити, що пункти 1, 9 ст. 17 Закону №265/95-ВР встановлюють відповідальність за: 1) не проведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа; або 4) застосування при здійсненні розрахункових операцій реєстратора розрахункових операцій, в конструкцію чи програмне забезпечення якого внесені зміни, не передбачені конструкторсько-технологічною та програмною документацією виробника.

Як встановлено судом з матеріалів справи, висновок контролюючим органом про вчинення зазначених в акті порушень, фактично зумовленим наступним.

Так, в ході фактичної перевірки, згідно баз даних ІС Податковий блок було встановлено, що на господарській одиниці (далі - ГО) за адресою: АДРЕСА_2 , магазин «Срібний Вік», який належить ФОП ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ) РРО/ПРРО не зареєстровано, в той же час ПРРО (ф.н. ) за допомогою якого була здійснена контрольна розрахункова операція - зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Щодо таких обставин, у письмових поясненнях позивач вказав, що в повідомленні про об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (форма 20-ОПП) від 06.12.2019 при вказівці декількох об`єктів, через які проводиться діяльність, позивачем була допущена технічна помилка, а саме: при вказівці адреси магазину в АДРЕСА_2 , ідентифікатор об`єкту оподаткування 32100005, номер будинку замість «53» був вказаний «58». При реєстрації ПРРО за вказаною адресою магазину, інформація для реєстрації використовувалась фіскальним сервером із повідомлення форми 20-ОПП.

Позивач також стверджує, що після виявлення такої допущеної технічної помилки під час перевірки, ним вчинено необхідні дії з внесення змін до інформації про об`єкти, через які провадиться діяльність, та зазначено вірну адресу з будинком АДРЕСА_2 , а також внесено зміни до реєстраційної інформації ПРРО на цій господарській одиниці, на підтвердження чого надано відповідні докази, зокрема, повідомлення за формою № 20-ОПП про об`єкти оподаткування, квитанція від 09.02.2024 про направлення вказаного повідомлення.

Тобто, платником податків вжито відповідні заходи щодо подання повідомлення з виправленою інформацією про такі об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом не надано доказів наявності в діях платника податків об`єктивної сторони порушень, визначених саме п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, зокрема, проведення розрахункових операцій не через зареєстровані у встановленому порядку ПРРО, чи не надання особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї розрахункового документу встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, не забезпечення цілісності пломб реєстратора розрахункових операцій, незмінності його конструкції та програмного забезпечення тощо.

Слід зазначити, що з наявної в матеріалах справи інформації про зміст фіскальних чеків можливо ідентифікувати назву суб`єкта господарювання, дату покупки, номер чека, загальну суму, продавця товару, вид товару, найменування товару, кількість товару, тощо. Зауважень у податкового органу до позивача щодо не підтвердження проведених господарських операцій, її розрахунків, безпідставності формування показників податкової звітності та правильності оподаткування за наявними фіскальними чеками, як розрахунковими документами, в яких була помилка у номері будинку адреси господарської одиниці у податкового органу не було.

Натомість, помилка у номері будинку адреси господарської одиниці в розрахунковому документі не змінює встановленого факту придбання товару покупцем у визначеного продавця, а вказані чеки підтверджують виконання розрахункових операцій.

Крім того, відповідачем не надано доказів внесення змін у програмне забезпечення ПРРО, оскільки ані матеріали перевірки, ані додатки до акту не містять інформації щодо характеру внесення змін у програмне забезпечення ПРРО, обґрунтування в чому саме вони полягали.

Також, як вбачається зі змісту акта фактичної перевірки, крім контрольної закупки 07.02.2024, контролюючим органом безпосередньо не встановлювались та не фіксувались належним чином жодного іншого конкретного факту чи фактів проведення позивачем розрахункових операцій через РРО та не видачі при цьому особам, що отримували куплений товар розрахункових документів встановленої форми та змісту на повну суму проведених операцій.

Суд висновує, що помилка у номері будинку розташування господарської одиниці в розрахунковому документі, який в свою чергу у повному обсязі надає можливість не тільки відтворити, зрозуміти та ідентифікувати розрахункову операцію за місцем її проведення не приховуючи її сутність за допомогою реєстратора розрахункових операцій (тощо), але і підтвердити її виконання, а також інші обставини, на які покликається в даному випадку контролюючимй орган, не можуть бути правовою підставою для притягнення такого платника податків за п. 1, п. 9, статті 17 Закону № 265/95-ВР.

Зазначений висновок узгоджується з правовим підходом наведеному у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2023 року викладеним у справі № 420/11790/22, від 16.05.2024 у справі №520/4564/23 тощо.

Щодо тверджень контролюючого органу про ненадання платником податків документів, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.85.2. ст.85 ПКУ платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.85.4. ст.85 ПКУ при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Згідно з п.85.6. ст.85 ПКУ у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Відповідно до п. 85.7. ст.85 ПКУ отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику.

Під час перевірки, яка відповідно до інформації, зазначеної в акті перевірки, розпочалась 16:40 07 лютого 2024 року, працівник ФОП ОСОБА_1 отримав запит від 07.02.2024 б/н «Про надання документів» на надання належним чином засвідчених копій документів, копій документів та письмових пояснень згідно переліку, що зазначений в запиті, які потрібно надати представникам контролюючого органу до 18-00 07.02.2024.

Запит був отриманий працівником о 17-30 07.02.2024.

Однак, суд зауважує, що працівник платника податків не уповноважений ані посадовими інструкціями, ані законодавством виготовляти та засвідчувати належним чином копії документів ФОП ОСОБА_1 . Не всі документи, що зазначені в запиті, мають обов`язково знаходитись за адресою господарської одиниці, такі документи знаходяться за місцем основного обліку ФОП ОСОБА_1 .

Встановлений строк виконання цього запиту для ФОП ОСОБА_1 не міг бути виконаний з об`єктивних причин, оскільки місце основного обліку та адреса господарської одиниці знаходяться в різних областях України.

Матеріали перевірки не містять додатків або іншої інформації про складання посадовими особами контролюючого органу опису документів, що приймаються від позивача, Акту у довільній формі, що засвідчує факт відмови платника податків або його законних представників надати копії документів або виконати інші, передбачені законом, вимоги контролюючого органу.

Пункт 2.2.8. Акту містить інформацію про отримання контролюючим органом копій документів та пояснень від ФОП ОСОБА_1 на свій запит.

Отже, висновки в Акті перевірки про ненадання або надання не в повному обсязі на запит контролюючих органів копій документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, невиконання законних вимог контролюючого органу не ґрунтуються на нормах законодавства, є хибним, такими, що не знаходить підтвердження матеріалами перевірки.

Також, суд зазначає, що спірність питання щодо застосування розміру штрафних (фінансових) санкцій має досліджуватися після встановлення складу правопорушення (правопорушень), за яке (які) ці санкції застосовуються. Оскільки в даному випадку, суд дійшов висновку про відсутність складу правопорушення у діях позивача, то питання розміру застосованих санкцій не має правового значення.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що висновки про порушення позивачем норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зроблені відповідачем в акті фактичної перевірки, є необґрунтованими та недоведеними, а спірні рішення контролюючого органу, прийняті відповідачем на підставі встановлених актом порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

У силу вимог частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід стягнути 3247,16 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя пр. Соборний, буд. 166, ), третя особа - Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 55, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області:

від 14.03.2024 №9, яким до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 321 996 (триста двадцять одна тисяча дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 00 коп.

від 14.03.2024 №9, яким до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2720 (дві тисячі сімсот двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судовий збір у розмірі 3247 (три тисячі двісті сорок сім) грн. 16 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 04.07.2024.

Суддя Л.Я. Максименко