Справа № 600/4616/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/4616/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті заборгованості перерахованої пенсії в сумі 141831,77 грн та компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії, згідно зі статтею 55 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України від 19.10.2000 року № 2050-111 «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат» затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, за період з 01.12.2019 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість перерахованої пенсії на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.11.2021 у справі № 600/4387/21-а, в сумі 141 831,77 грн, яка нарахована однак не виплачена; та здійснити нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії, згідно зі статтею 55 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України від № 2050-111 від 19.10.2000 року «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат» затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, за період з 01.12.2019 року по 02.06.2023 року у сумі 214 758,08 грн (двісті чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят вісім грн, 08 коп) - ((141 831,77 (сума боргу) + 72 926,31 (інфляційні витрати) = 214 758,08 грн));

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подати звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 600/4387/21-а відповідач здійснив перерахунок пенсії на підставі вище вказаного рішення суду та почав виплату позивачу перерахованої пенсії однак, заборгованість по пенсії за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 р. в сумі 141831,77 грн відповідачем позивачу не виплачено до теперішнього часу. Тобто заборгованість по пенсії не виплачувалась з 01.12.2019 року по даний час, доходи позивача були знецінені і ніким не відшкодовані. При цьому, позивач вказує, що відповідачем не здійснена виплата компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії. У зв`язку із вказаним просить суд задовольнити позовні вимоги та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та вказав, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 600/4387/21-а позивачу своєчасно проведено перерахунок пенсії. Суми пенсії, донараховані на виконання рішення суду зареєстровано у Реєстрі судових рішень, а виплата планується в межах коштів Державного бюджету України передбаченому на фінансування пенсійних програм у порядку черговості. Таким чином, відповідач вказує, що пенсійним органом не порушено терміни виплати доходів, нарахованих на виконання рішення суду, а тому немає підстав для застосування положень Закону №2050-ІІІ. З вказаних підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 06.07.2023 року адміністративний позов залишено без руху. 11.07.2023 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, у зв`язку із цим, судом відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.11.2021 року по справі №600/4387/21-а позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років з 01 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Міністерством внутрішніх справ України № 22/6-3728 від 20 липня 2021 р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці про розмір грошового забезпечення Міністерства внутрішніх справ України № 22/6-3728 від 20 липня 2021 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.11.2021 року по справі №600/4387/21-а відповідачем зроблено розрахунок суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду, згідно якого за період з грудня 2019 року по січень 2021 року визначено суму заборгованості у розмірі 141831,77 гривень. (а.с. 12).

05.06.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати йому заборгованості по пенсії, нарахованої йому на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.11.2021 року по справі №600/4387/21-а, однак не виплаченої, та виплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості по пенсії за період з 01.12.2019 року по 02.06.2023 року у сумі 213689,63 грн = 141831,77 грн (сума боргу) + 71857,86 грн (інфляційне збільшення). (а.с. 10).

Листом від 19.06.2023 року ГУ ПФУ в Чернівецькій області позивачу відмовлено у виплаті компенсації втрати частини доходів. Пенсійним органом повідомлено про те, що за матеріалами пенсійної справи встановлено, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.11.2021 року по справі №600/4387/21-а (набрало законної сили 29.12.2021 року), що 26.11.2021 року надійшло до Головного управління, виконано 10.01.2022 року, тобто, своєчасно та без порушення термінів виконання визначених законодавством. Враховуючи, що ГУ ПФУ в Чернівецькій області не порушено терміни виплати доходів, нарахованих на виконання рішення суду, немає підстав для застосування положень Закону України Про компенсацію громадянам утрати частини доходів у зв`язку з порушень строків їх виплати щодо проведення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. (а.с. 11).

Матеріали справи містять лист Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.06.2023 р., в якому повідомляється, зокрема, про відкриття виконавчого провадження №68402890 з виконання виконавчого листа №600/4387/21-а від 25.01.2022 року. Станом на 13.06.2023 р. від ГУ ПФУ в Чернівецькій області не надходило інформації про проведені виплати заборгованості за рішеннями судів, які набрали чинності з серпня 2020 року. Вказано, що пенсійним органом вживаються заходи на виконання рішення суду та при надходженні відповідного фінансування наявна заборгованість невідкладно в порядку черговості буде перерахована стягувачу. (а.с. 15-16).

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтями 1-3 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Отже, підставою для здійснення компенсації втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) наявність доходу; 2) порушення встановлених строків його виплати (як з вини, так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходу один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінет Міністрів України 21.02.2001 прийняв постанову №159, якою затвердив Порядок №159. Порядок №159 поширює свою дію на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року (пункт 2 Порядку №159). Компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Згідно з пунктом 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

У пункті 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком №159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 21.06.2018 (справа №523/1124/17), від 03.07.2018 (справа № 521/940/17) від 15.04.2019 (справа №727/7818/16-а), 14.04.2021 року (справа № 465/322/17).

В Постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі № 646/6250/17 (адміністративне провадження № К/9901/2128/18) з огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 99 КАС України в системному зв`язку з положенням частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суд дійшов до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Водночас, згідно з положеннями ст. 4 Закону №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Таким чином, Закон №2050-III фактично прив`язує виплату компенсації до виплати заборгованості, яка їй передує.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово надавав оцінку подібним правовідносинам. Зокрема у постановах від 20.10.2022 року у справі №140/862/19 Верховний Суд зазначив, що: « з системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. Відтак, законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу».

Таким чином, з аналізу норм Закону №2050-III та Порядку №159 слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

При цьому, як вже було зазначено, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-III компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Тобто, за наявності визначених Законом №2050-III умов, присуджена за рішенням суду сума підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

З наведеного слідує, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-III є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.11.2021 року по справі №600/4387/21-а ГУ ПФУ в Чернівецькій області зроблено розрахунок суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду, згідно якого за період з грудня 2019 року по січень 2021 року визначено суму заборгованості у розмірі 141831,77 гривень.

Суд звертає увагу, що у зв`язку з відсутністю фактичної виплати пенсії наразі неможливо встановити період прострочення та здійснити розрахунок компенсації втрати частини доходів відповідно до Порядку №159.

Оскільки, фактична виплата заборгованості по сумі доплати пенсії позивача ще не здійснена, то у відповідача не виник обов`язок нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, так як згідно статті 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Таким чином, право позивача на одержання грошової компенсації втрати частини доходів виникне у майбутньому, а саме в день виплати заборгованості з перерахованої пенсії, позовні вимоги про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є передчасними і задоволенню не підлягають.

Враховуючи те, що пенсійним органом не виплачено позивачу заборгованість по пенсії згідно розрахунок суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду, за період з грудня 2019 року по січень 2021 року у розмірі 141831,77 грн, що не заперечується позивачем, суд вважає, що правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог щодо компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії, відсутні.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача виплатити йому заборгованість перерахованої пенсії на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.11.2021 у справі № 600/4387/21-а в сумі 141831,77 грн, суд зазначає наступне.

На підставі матеріалів справи встановлено, що нарахована сума по рішенню суду №600/4387/21-а, що обліковується в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень", становить 141831,77 грн. Відповідач повідомив, що суми пенсії, донараховані на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі - в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України . В той же час, позивач просить стягнути заборгованість з пенсії в сумі 141831,77 грн, яку відповідачем не було виплачено на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/4387/21-а, яке набрало законної сили.

Суд наголошує, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному та безпосередньому виконанню і для цього не вимагається ухвалення будь-яких інших додаткових судових рішень. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, або ж порядку в порядку статті 382 КАС України з метою судового контролю за виконанням рішення, а не пред`являти вимоги про стягнення заборгованості на виконання судового рішення в новому позові. У зв`язку з цим, в цій частині позовні вимоги також задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем наразі не виплачено позивачеві заборгованість по пенсії, останній не має права на нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/4387/21-а.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідач не поніс відповідні витрати з розглядом справи, суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Генерала Батюка, 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84100, ).

Суддя Т.М. Брезіна