Справа № 420/4922/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/4922/24

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.,

повний текст судового рішення

складено 29.04.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Шляхтицького О.І., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря: Мунтян С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі №420/4922/24 за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

У С Т А Н О В И В:

14.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " від 22.12.2023 № 181-дс;

- визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 " від 15.01.2024 № 38-о;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митних вартості та митного-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці з 17.01.2024;

- стягнути з Одеської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що кваліфікуючи дії ОСОБА_1 , як порушення Присяги, відповідачем не наведено відповідних мотивів, з урахуванням яких проступок можливо було б кваліфікувати саме як порушення Присяги, а не як дисциплінарне правопорушення. Також, висновок комісії не містить виклад фактичних обставин у поєднанні з висновком щодо наявності в діях або бездіяльності позивача складу дисциплінарного проступку. На думку позивача, підставою для винесення спірного наказу слугували виключно припущення, в основу яких не було покладено жодного належного та достатнього доказу, які б підтверджували вчинення позивачем зазначених у акті перевірки дисциплінарної комісії порушень. До того ж, дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 було проведено без підтвердження факту скоєння дисциплінарного проступку належними та допустимими доказами. В основу зроблених висновків покладено виключно відомості щодо підозри ОСОБА_1 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінальним кодексом України. Як наголошує позивач, на момент прийняття оскаржених наказів, обвинувального вироку суду в кримінальному провадження №0000215 від 22.07.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, не прийнято. На думку ОСОБА_1 , проведення перевірки було поверховим та неповним, а висновки митного органу побудовано виключно на помилковому тлумаченні законодавства. Крім того, позивач акцентує увагу на тому, що при прийнятті спірних наказів не було враховано перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивної характеристики, а також відсутності жодного дисциплінарного стягнення.

Не погодившись із заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами Одеською митницею до суду першої інстанції подано відзив, у якому зазначено, що співробітниками Управління служби безпеки України в Одеській області біля адміністративної будівлі Одеської митниці безпосередньо під час отримання неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США затримано заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митних вартості та митного-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці ОСОБА_1 . Затримання позивача висвітлено у багатьох інтернет ресурсах. Як вказує відповідач, зловживаючи своїм посадовим становищем ОСОБА_1 упродовж червня-серпня 2023 року вимагав та отримував неправомірну вигоду від представників суб`єктів ЗЕД за невинесення рішень про коригування митної вартості товарів в бік її збільшення, аргументуючи вказане встановленням заниженої митної вартості товарів. Відповідач зазначає, що вчинені позивачем дії підривають до нього довіру, як до посадової особи органу державної влади, призводять до приниження авторитету державної служби та унеможливлює виконання ним своїх обов`язків. Службовим розслідуванням доведено скоєння позивачем дисциплінарного проступку, власне за що його й притягнуто до дисциплінарної відповідальності. На думку суб`єкта владних повноважень, звільнення у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення не пов`язане з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь працівника, які одночасно стали підставою службового розслідування та кримінального провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі № 420/4922/24 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Приймаючи означене рішення суд першої інстанції вказав, що вчинення заступником начальника управління - начальником відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митних вартості та митного-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці ОСОБА_1 дисциплінарного проступку доведено.

Не погоджуючись із рішенням окружного адміністративного суду позивачем подано апеляційну скаргу в якій, з посиланням на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що дисциплінарною комісією не вчинено дій щодо дослідження обставин, що стали підставою порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , а також не встановлено наявності невиконання або неналежного виконання ним посадових обов`язків, визначених законами та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією та інше порушення службової дисципліни, що б свідчило про наявність дисциплінарного проступку. Крім того, скаржник акцентує увагу на тому, що матеріали дисциплінарної справи не містять обґрунтувань стосовно неможливості застосування іншого виду дисциплінарного стягнення. До того ж, позивач зауважує про те, що в дисциплінарною комісією не вчинен6о дій з дослідження обставин, що стали підставою порушення дисциплінарного провадження, а також не встановлено наявності невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, які визначено законами та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією та інші порушення службової дисципліни, що б свідчило про наявність дисциплінарного проступку.

Скориставшись наданим, приписами чинного процесуального законодавства, правом Одеською митницею до апеляційного адміністративного суду подано відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні від 29.04.2024 у справі №420/4922/24. Натомість, доводи апеляційної скарги позивача уважає необґрунтованими.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, апеляційним судом з`ясовано, що 21.01.2002 ОСОБА_1 складено присягу державного службовця, а 29.03.2023 - укладено контракт про проходження державної служби №49.

З матеріалів справи убачається, що до звільнення ОСОБА_1 займав посаду заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митних вартості та митного-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці.

Колегією суддів установлено, що 21.08.2023 співробітниками УСБУ в Одеській області за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню від 22.06.2023 № 0000215 за ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України близько 13год 20хв. біля адміністративної будівлі Одеської митниці за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, буд. 21-А, викрито та затримано заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД ОСОБА_1 безпосередньо під час отримання неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США.

За попередньою інформацією, ОСОБА_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, упродовж червня - серпня 2023 року вимагав та отримував неправомірну вигоду від представника суб`єктів ЗЕД за невинесення рішень про коригування митної вартості товарів в бік збільшення, аргументуючи це встановленням заниженої митної вартості товарів.

26.06.2023 та 21.08.2023 правоохоронцями задокументовано факти одержання неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США та 1000 доларів США відповідно.

З метою проведення перевірки щодо дотримання заступником начальника управління - начальником відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД ОСОБА_1 норм чинного законодавства України та нормативно-правових актів під час виконання своїх посадових обов`язків, посадової інструкції та умов контракту про проходження державної служби заступником начальника відділу внутрішньої безпеки ОСОБА_2 на ім`я в.о. начальника Одеської митниці ОСОБА_3 подано відповідну доповідну записку від 11.09.2023 №7.10-25/417.

Наказом Одеської митниці від 12.09.2023 №396 «Про проведення перевірки з окремих питань» призначено перевірку щодо дотримання заступником начальника управління - начальником відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД ОСОБА_1 норм чинного законодавства України та нормативно-правових актів під час виконання своїх посадових обов`язків, посадової інструкції та умов контракту про проходження державної служби та визначено склад комісії, якою така перевірка буде проводитись.

Як з`ясовано апеляційним адміністративним судом, у період з 12.09.2023 по 16.10.2023 комісією проведено перевірку з питань порушених у доповідній записці від 11.09.2023 №7.10-25/417.

За наслідком означеної перевірки фахівцями контролюючого органу складено акт про результати перевірки окремих питань від 16.11.2023, у якому зазначено, що внаслідок вчинення умисних дій з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення, що суперечать покладеним посадовим обов`язкам, вимогам контракту про проходження державної служби № 49 від 29.03.2023 заступником начальника управління - начальникам відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно- тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці ОСОБА_4 , порушено вимоги пунктів 3.1.1, 3.1.3, 3.12, 4.3, 5.1 та 5.3 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України, пунктів 3 та 5 Правил етичної поведінки правників Державної митної служби України, які затверджені наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, пунктів 1, 2, 6, 7, 8 частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу».

Використовуючи свої повноваження або своє службове становище в особистих (приватних) інтересах чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб, у тому числі використовуючи свій статус та інформацію про місце роботи, систематично одержуючи неправомірну вигоду для себе чи інших осіб, заступник начальника управління - начальник відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці ОСОБА_1 здійснив проступок, що призвів до неповаги прав, свобод і законних інтересів його колег, а також честі держави та державного органу в цілому.

Недобросовісне виконання заступником начальника управління - начальником відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків у поєднанні із зневажливим, недбалим ставленням до них, зокрема, та до завдань, що стоять перед державною службою загалом, призвело до порушення останнім Присяги державного службовця.

У зв`язку з чим та з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку було запропоновано порушити дисциплінарне провадження стосовно заступника начальника управління начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці ОСОБА_1 .

У подальшому, керівником комісії, головним державним інспектором відділу внутрішньої безпеки Одеської митниці Сергієм Пацюрківським, за погодженням начальника відділу внутрішньої безпеки Одеської митниці Олександра Бойка, на ім`я в.о. начальника Одеської митниці Сергія Гринчишина подано доповідну записку від 20.11.2023 №7.10-25/582 щодо порушення стосовно заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці ОСОБА_1 дисциплінарного провадження.

Наказом Одеської митниці від 28.11.2023 №165-ас «про порушення дисциплінарного провадження» відносно заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці ОСОБА_1 порушено дисциплінарне провадження та утворено дисциплінарну комісію.

За наслідком проведення дисциплінарного провадження комісією на ім`я в.о. начальника Одеської митниці Сергія Гринчишина скеровано подання від 15.12.2023 №7.10-10-01/7501, у якому викладено пропозицію застосувати до заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби відповідно до приписів пункту 4 частини1 статті 66 Закону України «Про державну службу».

Наказом Одеської митниці від 22.12.2023 №181-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » за неналежне виконання основних обов`язків державного службовця, визначених пунктами 1, 2, 6, 7, 8 та останнього абзаце частини 1 статті 8 Закону України «Про державну службу», пунктів 5, 10 контракту про проходження державної служби від 29.03.2023 №49, пунктів 3.1.1, 3.1.3, 3.12, 4.3, 5.1 та 5.3 Кодексу етичної поведінки працівників Державної митної служби України, Правил етичної поведінки правників Державної митної служби України, затверджених наказом Держмитслужби від 02.09.2021 №668, Присяги державного службовця в частині несумлінного виконання своїх обов`язків, що в свою чергу негативно вплинуло та завдало шкоди репутації та інтересам Одеської митниці, як відокремленого територіального органу Держмитслужби, заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади державної служби, визначивши датою притягнення до дисциплінарної відповідальності перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності.

Наказом Одеської митниці від 16.01.2024 №38-о «про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » припинено 16.01.2024 державну службу ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці та звільнено із займаної посади у зв`язку з вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення. Також, в означеному індивідуальному акті зазначено про розірвання 16.01.2024 контракту про проходження державної служби №49, укладеного з ОСОБА_1 29.03.2023 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці.

Не погодившись із звільненням позивач звернулась до адміністративного суду з даним позовом.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи, у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу».

Згідно із частиною другою статті 5 Закону України «Про державну службу» відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно із частиною першою статті 64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 65 Закону України «Про державну службу» передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно із частиною другою статті 65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною першою статті 67 Закону України «Про державну службу» передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Так, колегією суддів з`ясовано, що підставою для застосування до заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці ОСОБА_1 такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення слугувало отримання останнім від декларантів неправомірних вигод за неприйняття рішень про коригування митної вартості товарів.

21.08.2023 співробітниками УСБУ в Одеській області заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД ОСОБА_1 біля адміністративної будівлі Одеської митниці було викрито та затримано безпосередньо під час отримання неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США.

Означена подія набула резонансу, висвітлювалась у різних засобах масової інформації та фактично підриває довіру та авторитет до митного органу.

Як правильно зазначено Одеською митницею, досліджувані у даній справі події за участі заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД ОСОБА_1 негативно вплинули і завдали шкоди репутації митного органу.

Апеляційний адміністративний суд відмічає, що в умовах воєнного стану, коли економіка України знаходиться в скрутному становищі, державні службовці митних органів, у силу своєї компетенції та повноважень, повинні сприяти імпортерам у ввезені товарів на митну територію України, адже внаслідок подальшого здійснення фінансово-господарської діяльності до Державного бюджету України сплачуються відповідні податки та збори, а відтак і відбувається прогрес в економіці.

У свою чергу, вимагання митниками від суб`єктів декларування імпортованого в Україну товару неправомірних вигод за виконання державними службовцями передбачених законом обов`язків є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання державного службовця або підривають авторитет митного органу, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача за вчинений останнім дисциплінарний проступок.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що застосований Одеською митницею до ОСОБА_1 вид дисциплінарного стягнення (звільнення) у повному обсязі відповідає характеру і тяжкості вчиненого позивачем дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця.

Відтак, апеляційний адміністративний суд уважає правильним висновок суду першої інстанції стосовно правомірності та обґрунтованості прийнятих Одеською митницею наказів "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " від 22.12.2023 № 181-дс, "Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 " від 15.01.2024 № 38-о та звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митних вартості та митного-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що дисциплінарною комісією прийнято до уваги лише встановлені Одеською обласною прокуратурою обставини за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження №0000215 від 22.06.2023 без дослідження реального вчинення дисциплінарного проступку, з огляду на таке.

Законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності державного службовця за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.

Кримінальна відповідальність державного службовця настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Дисциплінарна та кримінальна відповідальність державного службовця є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення до яких здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.

Аналіз співвідношення кримінальної та дисциплінарної відповідальності особи свідчить про те, що перша застосовується за діяння, яке є суспільно небезпечним, охоплюється положеннями Кримінального кодексу України, та за яке передбачено найбільш суворий захід державного примусу.

На відміну від кримінальної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви №9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви №11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97).

Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Повертаючись до матеріалів справи та встановлених обставин, слід зауважити, що дисциплінарна комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 , яке здійснювалось в межах кримінального провадження, а перевірила викладені у матеріалах дисциплінарного провадження відомості на предмет дотримання вимог, що ставляться до державних службовців, посадових осіб митних органів та наявності в описаних діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , хоч і прийнято на підставі відомостей згідно матеріалів кримінального провадження, розпочатого відносно нього за частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.

Тобто, в межах розгляду цієї справи не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення кримінального правопорушення, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

Оскільки позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, окружний адміністративний суд під час розгляду справи цілком правомірно кваліфікував поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку та дійшов обґрунтованого висновку щодо протиправності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

З огляду на викладене, апеляційний адміністративний суд відхиляє доводи скаржника у відповідній частині апеляційної скарги.

Не є юридично спроможними, в контексті вирішення даного спору, також посилання позивача на те, що матеріали дисциплінарної справи не містять обґрунтувань стосовно неможливості застосування іншого виду дисциплінарного стягнення, адже в силу приписів ч.1 ст.65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

При цьому, вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення з урахуванням тяжкості вчиненого проступку.

Апеляційний адміністративний суд зазначає, що обраний роботодавцем вид дисциплінарного стягнення є співмірним із вчиненим ОСОБА_1 дисциплінарним проступком, який є несумісним із подальшим проходженням останнім державної служби в Одеській митниці.

Крім того, колегія суддів вказує, що наявність позитивної характеристики позивача за попередній період роботи та перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей у жодному разі не нівелює вчиненого ним дисциплінарного проступку та не є підставою для поновлення на посаді, а тому відповідні доводи ОСОБА_1 є безпідставними.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів уважає правильними висновки суду попередньої інстанції про правомірність накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення з займаної посади, у зв`язку з підтвердженням матеріалами дисциплінарної справи вчиненого ним дисциплінарного проступку.

Таким чином, на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади, у зв`язку із доведенням вчинення ним дисциплінарного проступку.

Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини та зроблені апеляційним адміністративним судом висновку у повному обсязі спростовують наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені відповідачем в апеляційній скарзі мотиви не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі №420/4922/24 за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано колегією суддів 08.07.2024.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький Ю.В. Осіпов