Справа № 521/24210/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 521/24210/23

Перша інстанція: суддя Маркарова С.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря Алексєєвої Н. М.

представників ГУ ДСНС в Одеській області Валявської І. О., Бондаренка А. С.

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі ГУ ДСНС в Одеській області) в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ОД №000329 від 03.08.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення в сумі 1700 грн.

Також позивач просив закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях відповідного складу.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначав, що пункт 2.11 частини 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 №1417, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 р. за № 252/26697 (далі Правила пожежної безпеки), передбачає заборону зберігання речовин і матеріалів, що мають підвищену вибухопожежну небезпеку виключно у підвальних та цокольних поверхах.

Позивач указує, що, за його ініціативою, 18.09.2023 судовим експертом було підготовлено висновок судової будівельно-технічної експертизи №40/23 у відповідності до якого машино-місце, номер 151, за адресою: АДРЕСА_1 розташоване на поверсі з позначкою підлоги приміщень нижче планувальної позначки землі не менше ніж на висоту приміщення та у відповідності до п.3.35 ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення», тобто в підземному поверсі будинку.

Враховуючи, що автомобільну гуму він зберігав в підземному поверсі будинку, притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 175 КУпАП є незаконним, оскільки заборона зберігання стосується виключно у підвальних та цокольних поверхах, що передбачено Правилами пожежної безпеки.

До того ж, позивач наголошує, що його машино-місце розташоване в підземному паркінгу, що є спеціалізованим приміщенням, в якому зберігаються транспортні засоби, які в свою чергу мають колеса, автомобільну гуму, баки з бензином, дизелем, балони з газом, паралонове наповнення сидінь.

Далі позивач стверджує про сплив двомісячного строку притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачений частиною 1 статті 38 КУпАП, оскільки документально підтвердженим днем виявлення правопорушення є 22 травня 2023 року (дата попередження про необхідність прибрати шини з машино-місця), а спірна постанова прийнята лише 03 серпня 2023 року.

Також позивач, посилаючись на вимоги частини 1 статті 268 КУпАП, указує про те, що його не було повідомлено належним чином про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що не давало можливості суб`єкту владних повноважень розглянути справу.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач порушив пункт 2.11 частини 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки та Правила користування підземним паркінгом, затверджених KADOR GROUP MANAGEMENT, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 175 КУпАП є законним та обґрунтованим.

На думку суду, спірні поняття (поверх підвальний, підземний, цокольний) є тотожними поняттями, хоча і відрізняються за назвою, але їхній обсяг збігається.

Окрім того, суд першої інстанції звернув увагу на позицію Верховного Суду по справі №756/14845/15ц де указано, що паркінг призначений для задоволення потреб його власника виключно у зберіганні автотранспорту, а не будь-яких речей. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдавати шкоди довкіллю, тощо.

Також суд першої інстанції вважав, що строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності, встановлений частиною 1 статті 38 КУпАП, суб`єктом владних повноважень дотриманий, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений 27.07.2023 та за його змістом саме в цей день виявлено правопорушення, а спірна постанова про притягнення позивача до відповідальності прийнята 03.08.2023.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

У скарзі апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Так, у доводах апеляції скаржник наполягає на тому, що KADOR GROUP MANAGEMENT не має жодного відношення до управління приміщенням підземного паркінгу, а відтак не може ухвалювати обов`язкові до виконання правила для осіб, що володіють машино-місцями у підземному паркінгу.

Далі скаржник вважає помилковою позицію суду першої інстанції щодо ототожнення трьох понять поверх підвальний, підземний, цокольний.

На думку скаржника, вказані поняття є різними по своїм характеристикам поверхів приміщень.

Також позивач продовжує наполягати на тому, що днем виявлення триваючого правопорушення є саме 22.05.2023 дата відповідного попередження, а тому граничний строк накладення адміністративного стягнення є 22.07.2023. Однак, притягнення до адміністративної відповідальності відбулось 03.08.2023, тобто поза межами двомісячного строку накладення адміністративного стягнення.

До того ж, скаржник указує на те, що суд першої інстанції не надав оцінку його аргументам щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності відомостей про належне сповіщення.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляцію.

Апелянт в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представники відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти задоволення скарги заперечили, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Фактичні обставини справи свідчать про таке.

ОСОБА_1 є власником машино-місця № НОМЕР_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Дане машино-місце розташоване у підземному паркінгу житлового будинку.

22.05.2023 адміністрацією ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» було складено попередження на адресу ОСОБА_1 , яким повідомлено, що ним порушується пункт 2.11 частини 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки, а саме: зберігання легкозаймистих речовин та інших речовин і матеріалів, що мають підвищену вибухопожежну небезпеку (автомобільні шини, сміття, автомобільне мастило, домашні речі, тощо). Даним попередженням вимагалося прибрати з машино-місця всі легкозаймисті речовини та інші речовини і матеріали, що мають підвищену вибухопожежну небезпеку. У разі відмови попереджено про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі статті 175 КУпАП. (а.с.66)

10.07.2023 начальник Добровільної пожежної дружини ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» склав лист-виклик №371, яким повідомив ОСОБА_1 про систематичне порушення ним вимог пожежної безпеки (зберігання автомобільної гуми) в приміщенні паркінгу на машино-місці та необхідності з`явитися 27.07.2023 з 12 год. до 14 год. для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 175 КУпАП.

27.07.2023 юрист ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» та заступник начальника Добровільної пожежної дружини склали протокол про адміністративне правопорушення серії ОД №000329 в якому зафіксували, що 27.07.2023 о 14:00 год. ОСОБА_1 на власному парко-місці, яке належить йому на праві власності, порушив пункт 2.11 частини 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки, а саме: зберігання легкозаймистих речовин та інших речовин і матеріалів, що мають підвищену вибухопожежну небезпеку (автомобільні шини). У даному протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 03.08.2023 о 10:00 год. в Одеському районному управлінні ГУДСНС в Одеській області. Також указано, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень, підпису та отримання його примірника.

Відомостей про отримання даного протоколу позивачем матеріали справи не містять.

03.08.2023 Одеське районне управління ГУДСНС в Одеській області прийняло постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ОД №000329 від 03.08.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 175 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 1700 грн.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Правил пожежної безпеки, ці правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.

Пункт 2 розділу 1 Правил пожежної безпеки передбачає, що ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами державної влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Згідно підпункту 2.11 пункту 2 розділу 3 Правил пожежної безпеки у підвальних та цокольних поверхах не допускаються зберігання та застосування ЛЗР, вибухових речовин, балонів з газами, карбіду кальцію та інших речовин і матеріалів, що мають підвищену вибухопожежну небезпеку.

Стаття 175 КУпАП передбачає, що порушення встановлених законодавством вимог пожежної та техногенної безпеки, а також використання протипожежної, аварійно-рятувальної або іншої спеціальної техніки або засобів протипожежного захисту не за призначенням -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб та фізичних осіб-підприємців - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Сторонами не заперечується, що автомобільна гума є матеріалом підвищеної вибухопожежної небезпеки.

Однак, у доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вважає, що Правилами пожежної безпеки заборонено зберігання автомобільної гуми лише у підвальних та цокольних поверхах. Водночас, його парко-місце знаходиться в підземному поверсі, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення підпункту 2.11 пункту 2 розділу 3 Правил пожежної безпеки є протиправним.

Відповідаючи на даний довід апеляції, колегія суддів виходить з такого.

Згідно до ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення»:

Поверх частина будинку між двома перекриттями, що являє собою ряд приміщень і проходів (коридорів), розташованих на одному рівні і з`єднаних вертикальними комунікаціями (сходовими клітками, ліфтами) з іншими поверхами. Висота поверху визначається від його підлоги до підлоги наступного поверху.

Поверх підвальний, (перший підземний поверх) поверх з позначкою підлоги приміщень нижче планувальної позначки землі більш ніж на половину висоти приміщення.

Поверх підземний поверх з позначкою підлоги приміщень нижче планувальної позначки землі не менше ніж на висоту приміщення.

Поверх цокольний поверх з позначкою підлоги приміщень нижче планувальної позначки землі на висоту не більше половини висоти приміщень.

Висота підземного, підвального та цокольного поверхів від підлоги до стелі повинна бути не менше 2,7 м.

З викладених вище понять можна дійти висновку, що поверх або поверхи, на всю висоту стін розташовані нижче лінії мощення, називають підземними. Якщо підлога поверху знаходиться під землею і загалом він заглиблений більш ніж наполовину, то це підвал. Цоколь найвищий простір, позначка його підлоги теж під землею, але менш ніж наполовину або на мітці 50% від його висоти.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що поверх підвальний, підземний та цокольний загалом є тотожними поняттями, а тому зберігання автомобільної гуми в підземному поверсі також заборонено, не дивлячись на те, що Правилами пожежної безпеки передбачено заборону зберігання автомобільної гуми лише у підвальних та цокольних поверхах.

У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з цього приводу є необґрунтованими та судом апеляційної інстанції не приймаються.

Наступним доводом апеляції ОСОБА_1 є те, що KADOR GROUP MANAGEMENT не має жодного відношення до управління приміщенням підземного паркінгу, а відтак не може ухвалювати обов`язкові до виконання правила для осіб, що володіють машино-місцями у підземному паркінгу. Саме на вказані правила посилався суд першої інстанції у своєму рішенні.

Надаючи оцінку даному доводу апеляції, колегія суддів вважає, що він не має правового значення, оскільки ОСОБА_1 притягнули до відповідальності за порушення вимог підпункту 2.11 пункту 2 розділу 3 Правил пожежної безпеки, а не правил, які установлені KADOR GROUP MANAGEMENT.

Наступним доводом апеляції є те, що накладення адміністративного стягнення відбулось поза межами двомісячного строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Скаржник пояснює, що днем виявлення триваючого правопорушення є саме 22.05.2023 дата відповідного попередження, а тому граничний строк накладення адміністративного стягнення є 22.07.2023. Однак, притягнення до адміністративної відповідальності відбулось 03.08.2023.

Відповідаючи на даний довід апеляції, колегія суддів виходить з такого.

За правилами частини 1 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Порушення вимог Правил пожежної безпеки є триваючим правопорушенням, а тому двомісячний строк накладення адміністративного стягнення починає свій відлік з дня його виявлення.

У межах даної справи ОСОБА_1 вважає, що днем виявлення правопорушення є 22.05.2023 дата складення відповідного попередження (а.с.66).

Однак, колегія суддів, дослідивши дане попередження, встановила, що у ньому відсутні відомості про особу, яка його склала, відсутній підпис, печатка підприємства. Також, у даному попередженні відсутня дата та час виявлення правопорушення.

Водночас, відповідно до статті 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати працівники відомчої, місцевої пожежної охорони та члени добровільної пожежної охорони (статті 120, 175, 188-8).

Як свідчать обставини справи, 27.07.2023 юрист ТОВ «КАДОРР ГРУПП МЕНЕДЖМЕНТ» та заступник начальника Добровільної пожежної дружини склали протокол про адміністративне правопорушення серії ОД №000329 в якому зафіксували, що 27.07.2023 о 14:00 год. ОСОБА_1 на власному парко-місці, яке належить йому на праві власності, порушив пункт 2.11 частини 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки (зберігав автомобільні шини).

Отже, днем виявлення відповідного правопорушення є 27.07.2023, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось в межах двомісячного строку, передбаченого частиною 1 статті 38 КУпАП.

Далі слід надати оцінку доводам скаржника щодо розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення за відсутності відомостей про належне сповіщення.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Пункт 3 частини 1 статті 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 27.07.2023 свідчить про те, що в ньому повідомлено про розгляд адміністративної справи на 03.08.2023 о 10:00 год. Наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень, підпису та отримання протоколу.

Також у протоколі указано, що його направлено рекомендованим листом 27.07.2023, однак доказів його направлення та отримання позивачем суб`єктом владних повноважень не надано.

Отже, слід констатувати, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто відповідачем за відсутності даних про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 , що є порушенням вимог частини 1 статті 268 КУпАП.

За усталеною практикою Верховного Суду (справи №№ 482/9/17, 308/12552/16-а) особі до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист, тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а, отже, робить це право недієвим.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Отож, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування спірної постанови, оскільки суб`єкт владних повноважень порушив процедуру розгляду адміністративної справи, не повідомивши позивача належним чином про місце і час розгляду справи.

Водночас, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання доцільності направлення справи на новий розгляд до компетентного органу, колегія суддів вважає, що, на даний час, двомісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 КУпАП, закінчився, а тому наявні підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, рішення суду має бути скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, слід указати таке.

Частина 1 статті 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частина 3 статті 139 КАС України встановлює, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як свідчать обставини справи, позивач сплатив судовий збір за подання позову та апеляційної скарги на загальну суму 2712,98 грн. (1073,60 + 1639,38).

Однак, судовий збір за подання позову про оскарження постанови про адміністративне правопорушення мав складати 536,80 грн., а за подання апеляційної скарги 805,20 грн., разом 1342 грн.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, суд апеляційної інстанції вважає, що за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДСНС в Одеській області слід стягнути суму судового збору 671 грн. на користь позивача.

Також слід повернути позивачу переплачену суму судового збору в розмірі 1370,98 грн. з Державного бюджету України (2712,98 1342).

Пункт 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями: 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2024 року скасувати.

Ухвалити у справі, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, нове рішення про часткове задоволення позову.

Постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ОД №000329 від 03.08.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в сумі 1700 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (код за ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 671 (шістсот сімдесят одну) грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1370 (одна тисяча триста сімдесят) грн. 98 коп. з Державного бюджету України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко