Справа № 580/4473/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року справа № 580/4473/24

10 годин 55 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання В.С.Проценко розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/4473/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) [представник - адвокат Сененко К.В. за ордером серії СА №1085836] до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, ) [представник - Сліпченко І.С. згідно виписки з ЄДР] про визнання протиправним та скасування частини індивідуального акта, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА /ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

03.05.2024 вх. №22491/24 позивач у позовній заяві просить: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 16.04.2024 №766 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження. Додатково просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати.

06.05.2024 суд відкрив провадження у справі, 31.05.2024 здійснив перехід зі спрощеного провадження до загального, 14.06.2024 - закрив підготовче судове засідання та призначив розгляд справи по суті на 27.06.2024.

07.06.2024 вх. №28274/24 позивач подав клопотання про виклик та допит свідків у цій справі.

11.06.2024 у судовому засіданні позивач завив клопотання про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з необхідністю залучення адвоката.

14.06.2024 представник позивача заявила клопотання про допит свідків. Суд протокольною ухвалою частково задовольнив заявлене клопотання в частині допиту свідка ОСОБА_2 та відмовив в частині допиту свідка ОСОБА_3 , який надав письмові пояснення.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позову зазначив, що оскаржуваний наказ є протиправним, позивачем не вчинявся дисциплінарний проступок за який притягнутий до дисциплінарної відповідальності, позаяк наявіість шолома не забезпечувала би захист від нанесеного ОСОБА_3 удару в обличчя працівнику поліції. Матеріали службового розслідування, висновки якого покладені в основу оскаржуваного наказу від 16.04.2024 № 766 не свідчать про доведеність відповідачем вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, позаяк відсутні докази, що отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень стало можливим через не використання засобу індивідуального захисту (захисного шолому) на місці події. Позивач зазначив, що службове розслідування не можна вважати таким, що проведене об`єктивно зі з`ясуванням усіх обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку. З індивідуальним актом у формі наказу у частині застосування дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження (пункт 1 наказу) позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом. Представник позивача - адвокат зазначила, що на записі видно (а.с.120), що ОСОБА_3 наніс удар кулаком - ушкодження в обличчя (область нижче вуха) ОСОБА_1 , тому наявність шолома не захищає цю частину тіла.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДА ТА ПОКАЗИ СВІДКА

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, надав відзив та зазначив, що оскаржуваний наказ є правомірним. За наслідками проведення службового розслідування встановлений факт перебування ОСОБА_1 на місці події без захисного шолому, що пітверджується відеозаписом DSJ_0021_100187 з нагрудного відеореєстратора та підтверджений у поясненнях капітаном поліції ОСОБА_2 . Отримання тілесних ушкоджень стало можливим через неналежне виконання вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, не використання «в повному обсязі» засобів індивідуального захисту (захисного шолому) на місці події інспектором СРПП ВПД №1 Черкаського РУП ГУНП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 . Визначення виду дисциплінарного стягнення відноситься до дискреційних повноважень керівництва Головного управління Національної поліції в Черкаській області залежно від фактичних обставин скоєного проступку. Накладення дисциплінарного стягнення здійснене ГУПН на підставі висновку службового розслідування та з`ясованих матеріалів, перевірених доказів відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що перед нарядом у складі групи пройдений інструктаж, проте під час виходу з машини на місці події не застосований елемент захисту - шолом ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 , який отримав тілесні ушкодження від ОСОБА_3 (перебував у стані сильного сп`яніння та визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення).

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що згідно з пунктом 1 наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 16.04.2024 №766 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.2 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 12 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 №357, у частині не використання в повному обсязі засобів індивідуального захисту, а саме захисного шолому на місці події - інспектору сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейського діяльності № 1 Черкаського РУП ГУНП молодшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошене зауваження. Даний наказ прийнятий за результатами службового розслідування, яке було призначене за наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області «Про призначення та проведення службового розслідування, про формування дисциплінарної комісії» від 25.03.2024 №239 та наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області «Про продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Черкасій області від 25.03.2024 №239», за рапортом начальника управління головної інспекції ГУНП від 11.03.2024 № 123рп/48/01-2024 щодо отримання тілесних ушкоджень інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейського діяльності № 1 Черкаського РУП ГУНП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , 02.03.2024 під час перебування в наряді у складі групи (спільно з ОСОБА_2 ) реагування патрульної поліції, в однострої з табельною вогнепальною зброєю та спецзасобами.

Суд встановив, що в журналі з питань охорони праці наявний підпис позивача про пройдений повторний інтруктаж (а.с.114).

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Правовідносини, пов`язані з проходженням публічної служби в Національній поліції України, статус поліцейських регулюються нормативно-правовими актами у сфері проходження служби, а саме Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут НПУ), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Керуючись ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. На виконання ч. 1 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України". Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з частиною 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна визначається як дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Відповідно до п. 1,2 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону № 580-VIII, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту НПУ за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту НПУ до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту НПУ службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до ч. 1-2 ст.18 Дисциплінарного статуту НПУ під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого визначена в ст. 12 Дисциплінарного статуту НПУ та полягає у порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Варто зазначити, що оцінка правомірності ухвалення індивідуального акта у формі наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності грунтується на такому: чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях поліцейського є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення. Дисциплінарна відповідальність є окремим/самостійним видом юридичної відповідальності і вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати складу дисциплінарного проступку в діях/бездіяльності позивача.

З матеріалів службового розслідування за наслідком якого прийнятий спірний наказ у частині стосовно позивача щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності слідує, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало те, що позивач не використав «у повному обсязі» засобів індивідуального/спеціального захисту - захисного шолому на місці події.

Відповідно до положень п.2 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) НПУ, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 № 357 (далі - Інструкція № 357) для забезпечення реагування на повідомлення про правопорушення або події в органах (підрозділах) поліції формуються наряди поліції в кількості, необхідній для своєчасного їх прибуття на місце події, з урахуванням наявної штатної чисельності. Згідно з пунктом 10 розділу ХІІІ Інструкції № 357 поліцейські чергової служби органів (підрозділів) поліції під час чергування озброюються пістолетами з двома спорядженими магазинами, а поліцейські, що входять до складу нарядів поліції, крім зазначеного озброєння, - ще й засобами індивідуального захисту (бронежилетом та захисним шоломом), активної оборони (гумовим або пластиковим кийком, засобами, спорядженими речовинами сльозогінної та дратівної дії, засобами обмеження рухомості). За необхідності з дозволу начальника органу (підрозділу) поліції їм можуть видаватися автоматична зброя та інші спеціальні засоби, визначені Законом. Згідно з п.12 розділу ХІІІ Інструкції № 357 наряд поліції, який прибув на місце події, повинен бути екіпірований відповідно до пункту 10 цього розділу. Контроль за екіпіруванням нарядів поліції при виїзді на місце події покладається: у ГУНП - на відповідального по ГУНП, у ТВП - на начальника ТВП та відповідального по ТВП (начальника СРПП), в УПП - на відповідального по УПП, в УПО - на відповідального по УПО. Відповідно до п.13 розділу ХІІІ Інструкції № 357 під час чергування поліцейські, які залучені до несення служби в складі нарядів поліції, повинні перебувати на дільниці, визначеній для несення служби (зона оперативного реагування наряду поліції). У виняткових випадках, за вказівками оперативного чергового чи відповідального по підрозділу, наряди поліції здійснюють реагування на правопорушення або події, які вчинені на іншій дільниці, після інформування диспетчера. Залишати зону реагування нарядам поліції без дозволу диспетчера забороняється. Згідно з пунктом 2 Розділу 1 Інструкції № 357 група реагування патрульної поліції (далі - ГРПП) - наряд патрульної поліції у складі не менше двох поліцейських, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення, оперативного реагування на них.

Аналізуючи наведені вище норми Закону № 580-VIII, Інструкція № 357, присяги поліцейського та морально-етичну складову поведінки позивача у контексті обовязку дбати про власну безпеку, суд вважає за доцільне зазначити, що позивач виконував завдання у складі групи реагування патрульної поліції із забезпечення громадського порядку, тому вимоги п.12 розділу ХІІІ Інструкції № 357 щодо забезпечення засобами індивідуального захисту (шоломом) є імперативними, з урахуванням чого, висновки службового розслідування щодо порушення позивачам наведених вище норм у незабезпеченні засобами спеціального захисту (захисним шоломом) та необачному невикористанні на місці події є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими, достатніми доказами.

Факт відсутності частини екіпірування (шолому) як спеціальним засобом індивідуального захисту інспектором СРПП ВПД №1 Черкаського РУП ГУНП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом DSJ_0021_100187 з нагрудного відеореєстратора, що приєднаний до матеріалів службового розслідування та до справи (а.с.120).

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким (висновки ВС у справі № 1840/2970/18).

Висновки службового розслідування підтверджені, є послідовними та правильними, про наявність неточностей/неперевірених обставин, сторонами не повідомлено та не доведено протилежного. Визначення виду дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень керівництва Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Суд враховує, що закон не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого. Виходячи з фактичних обставин скоєного дисциплінарного проступку ОСОБА_1 , начальником ГУНП було об`єктивно, пропорційно, законно, справедливо застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження, що є співмірним із встановленим дисциплінарним порушенням, невипраданим ризиком настання шкоди для життя позивача (демонструє ухилення від дотримання вимог нормативно-правових актів під час несення служби в наряді (Закон № 580-VIII, Інструкція № 357), необачність, недисциплінованість) та не є крайнім заходом у застосування міри юридичної відповідальності.

Дисциплінарне стягнення застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку встановлена у визначеному порядку, тобто з дотриманням відповідної процедури та шляхом проведення службового розслідування, під час якого поліцейський має право надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, що досліджуються, подавати клопотання про отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи та інші права, дотримання яких сприяє встановленню усіх належних обставин.

Відповідно до наказу МВС України від 09.11.2016 № 1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських» під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: демонструвати дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків та сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Згідно з ч. 1-3 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Національна поліція України в першу чергу є цивільною інституцією, але за умов активних бойових дій вона виконує завдання, які більше притаманні воєнізованим формуванням (https://pravo.cusu.edu.ua/index.php/pravo/article/view/263). Органи Національної поліції під час дії режиму воєнного стану захищають національні інтереси. Особливо підвищена увага з боку органів поліції має приділятися саме оперативному та своєчасному наданню якісних поліцейських послуг у сфері охорони та захисту прав громадян під час воєнного стану (https://www.vestnik-pravo.mgu.od.ua/archive/juspradenc61/26.pdf).

Поняття «колективна травма» треба розуміти скоріше метафорично, особливо коли мова йде про ціле суспільство. Адже ті самі реалії, що можуть призвести до психічної травми, різні групи населення країни сприймають по-різному, мірою своєї причетності до них. Наприклад, досвід війни не може бути однаковий у військовослужбовців, що безпосередньо беруть участь у бойових діях, цивільних осіб, які пережили знищення своїх осель і втрату рідних, та жителів регіонів, віддалених від зони бойових дій, що практично не зазнавали атак ракетами та БПЛА. І навіть ті, хто пережив такі самі або схожі травматичні події, можуть реагувати на них по-різному, з різними наслідками для власної психіки (https://niss.gov.ua/news/komentari-ekspertiv/pidtrymka-mentalnoho-zdorovya-v-chasy-viyny).

Суд перевірив доводи сторін і покази свідка, оцінив сукупно докази у справі, врахував особливу роль Національної поліції України під час дії режиму воєнного стану - не встановив порушеного права позивача та доходить висновку про правомірність наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 16.04.2024 №766 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (дотримання службової дисципліни та належне виконання службових обов`язків є беззаперечним обов`язком позивача, тому застосування до позивача дисциплінарного стягнення - «зауваження» - є співмірним з допущеним дисциплінарним проступком), тому підстав для скасування відсутні, відтак у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з вимогами 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.2, 90, 242-246, 250, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не належать.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Національної поліції в Черкаській області [вул. Смілянська 57, м. Черкаси, 18036, ].

Рішення суду складене 05.07.2024.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА