Справа № 591/3428/22
Суддя: Ніколаєнко О. О.
Дата ухвалення: 2024-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3428/22
Провадження № 6-а/591/5/24
У Х В А Л А

08 липня 2024 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді Ніколаєнко О.О., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи справу № 591/3428/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови ,-

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18.03.2024 задоволено позов. Визнано протиправними дії інспектора 2 бат.3 роти 1 взводу управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови ЕГА №736321 по справі про адміністративне правопорушення від 04.08.2022. Скасовано постанову ЕГА №736321 по справі про адміністративне правопорушення від 04.08.2022 за ст. 183 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2987,12 грн. Рішення набрало законної сили.

14.06.2024 позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, мотивованою тим, що звертався до Національної поліції України з питання виконання судового рішення, рішення залишається не виконаним. Просить встановити судовий контроль шляхом зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення, встановити строк для цього 7 робочих днів.

Вивчивши подані матеріали, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначені ст. 382 КАС України.

Так, відповідно до частин 1 та 2 вказаної статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, вказаною статтею встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

З матеріалів справи вбачається, що 29.03.2024 на виконання рішення суду у даній справі видано виконавчий лист про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 2987,12 грн., боржником у якому зазначено Департамент патрульної поліції.

29.04.2024 позивач звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Не отримував виконавчий лист безпосередньо у приміщенні суду, у заяві не ставив питання про направлення йому виконавчого листа засобами поштового зв`язку. 17.06.2024 позивач повторно звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа. 19.06.2024 виконавчий лист був направлений позивачеві поштою.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час подання заяви про встановлення судового контролю позивач не отримував виконавчий лист у даній справі. Матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до органів Державної казначейської служби з питання примусового виконання рішення у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845.

Суд зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення є правом, а не обов`язком суду. З матеріалів справи не вбачається, що позивачем звернуто виконавчий лист, виданий у даній справі, до примусового виконання, а органами, що здійснюють казначейське обслуговування вичерпані усі передбачені законом заходи для виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Керуючись ст. 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви про встановлення судового контролю у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Суддя О.О. Ніколаєнко