Справа № 560/20542/23
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

04 липня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати накази від 17.08.2023 №1505 та від 13.11.2023 №351 о/с;

- поновити позивача на посаді капітана поліції інспектора відділу реагування патрульної поліції Кам`янець-Подільського районного управління поліції ГУНП;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.11.2023.

Позивач не погоджується з спірними наказами та вважає, що застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є необґрунтованим.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що за результатом службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог чинного законодавства та службової дисципліни, які несумісні з подальшим проходженням служби в Національній поліції України. Тому відповідач вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є обґрунтованим, а спірні накази є правомірними.

Хмельницький окружний адміністративний суд здійснює розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

Відповідно до наказу ГУНП в Хмельницькій області від 17.08.2023 №1505 за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частин першої та другої статті 18, частини першої статті 64 Закону України від 02.07.2015 №580-VII "Про Національну поліцію", пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2, 8, 10 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, статті 38 Закону України від 14.10.2014 №1700-VII "Про запобігання корупції", а саме вчинення дій, що дискредитують та підривають авторитет Національної поліції України, що полягає в безпосередній участі у подіях, які стали підставою для оголошення повідомлення про підозру, застосування до поліцейського запобіжного заходу, порушенні Присяги поліцейського щодо необхідності поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, що набуло широкого розголосу та резонансу серед населення, а також спричинило негативну реакцію суспільства, до ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Хмельницькій області від 13.11.2023 №351 о/с капітан поліції ОСОБА_1 інспектор відділу реагування патрульної поліції Кам`янець-Поділького районного управління поліції ГУНП звільнений зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України "Про Національну поліцію" з 13.11.2023.

Позивач оскаржив вказані накази до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Стаття 19 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно із частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За змістом положень статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частиною третьою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з частиною восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, осіб порушників, ступінь їх вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейських, їх ставлення до служби.

Тобто, визначення виду дисциплінарного стягнення є виключною компетенцією особи, якій законом надано право притягувати до дисциплінарної відповідальності. Відтак, виходячи з фактичних обставин скоєного проступку та особи порушника, начальник ГУНП в Хмельницькій області може застосувати стягнення у межах компетенції, виходячи із обставин справи.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 по справі №320/3085/20 зазначив, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Разом з тим, в ході службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що 26.07.2023 до Управління головної інспекції ГУНП в Хмельницькій області надійшло інформування про те, що цього ж дня працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, в рамках розслідування кримінального провадження, відомості про яке 23.01.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 368 (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою) оголошено про підозру інспектору ВРПП Кам`янецьПодільського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області капітану поліції ОСОБА_1 за частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України.

Зі змісту повідомлення про підозру встановлено, що 17.01.2023 у період часу з 12:00 год. по 14:00 год. капітан поліції ОСОБА_1 , перебуваючи по проспекту Грушевського у місті Кам`янець-Подільський, поблизу центрального ринку, знаходячись у службовому автомобілі марки "Рено Дастер", одержав від ОСОБА_2 неправомірну вигоду у сумі 10000,00 грн, за непроведення огляду останнього на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та нескладання протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

17.01.2023 ОСОБА_2 , біля 12:00 год. підійшов до власного автомобіля марки "Шкода Октавія", державний номер НОМЕР_1 , який був припаркований біля узбіччя дороги поблизу центрального ринку у місті Кам`янець-Подільський з порушенням розділу 15 ПДР "Зупинка і стоянка". В цей же час капітан поліції ОСОБА_1 , виконуючи службові обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху, підійшов до ОСОБА_2 та повідомив про порушення ПДР останнім, після чого отримав для перевірки документи на право керування транспортним засобом. В ході спілкування капітан поліції ОСОБА_1 виявив у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння, тому запропонував останньому пройти огляд та повідомив про подальше документування статті 130 КУпАП. В свою чергу ОСОБА_2 , запропонував капітану поліції ОСОБА_1 неправомірну вигоду в сумі 10000,00 грн за не притягнення до адміністративної відповідальності, на що капітан поліції ОСОБА_1 погодився.

В подальшому, ОСОБА_2 , знаходячись у салоні службового автомобіля, в присутності ОСОБА_1 , зателефонував своїй дружині ОСОБА_3 та, неповідомляючи останній обставин спілкування з працівником поліції, попросив перерахувати грошові кошти в сумі 10000,00 грн на банківський картковий рахунок, який належить її сестрі ОСОБА_4 , що проживає у м. Кам`янці-Подільському. Після чого, ОСОБА_3 , на прохання чоловіка, через систему "Приват24", що належить АТ КБ "ПриватБанк", перерахувала грошові кошти у вказаній сумі на особистий картковий рахунок ОСОБА_4 , відкритий у АТ КБ "Приват Банк", про що в подальшому по мобільному телефону повідомила ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_5 , знаходячись у салоні зазначеного службового автомобіля, в присутності ОСОБА_1 , за допомогою мобільного телефону, зв`язався з ОСОБА_4 та домовився з нею про зустріч у цей же день у м. Кам`янці-Подільському, з метою отримання від неї грошових коштів в сумі 10000,00 грн, які були попередньо перераховані на її банківський картковий рахунок ОСОБА_3 . Надалі, ОСОБА_1 , маючи намір одержати від ОСОБА_2 неправомірну вигоду в сумі 10000 грн, повідомив останньому про необхідність спільно прослідувати на службовому автомобілі до місця, де перебувала ОСОБА_4 , для отримання від неї вказаних грошових коштів з метою подальшої їх передачі йому. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на службовому автомобілі прослідували до місця, що було обумовлено з ОСОБА_4 , з метою зустрічі з нею.

Цього ж дня, 17.01.2023 у період часу між 12:00 год. та 13:00 год. ОСОБА_2 зустрівшись із ОСОБА_4 , яка не була поінформована про подальшу мету використання перерахованих їй грошових коштів, біля банкомату АТ КБ "ПриватБанк", що розташований на вулиці Шевченка, 13 у м. Кам`янець-Подільський, отримав від останньої грошові кошти в сумі 10000,00 грн, що були попередньо зняті нею з її банківського карткового рахунку, з метою подальшої передачі їх ОСОБА_1 .

Отримавши вказані грошові кошти в сумі 10000 грн, ОСОБА_2 повернувся до службового автомобіля, в якому на нього очікував поліцейський ОСОБА_1 . Після чого, ОСОБА_1 , разом з ОСОБА_2 , на вказаному службовому автомобілі повернулися на АДРЕСА_1 до місця, де знаходився автомобіль ОСОБА_2 марки "Шкода Октавіа". У період з 13:00 год. по 14:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи у салоні службового автомобіля, який знаходився на узбіччі проїзної частини по АДРЕСА_1 поруч з центральним ринком, вказав ОСОБА_2 на необхідність залишити грошові кошти в сумі 10000,00 грн на задньому сидінні зазначеного автомобіля. Виконуючи вказівку ОСОБА_1 , ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 10000,00 грн залишив на задньому сидінні зазначеного службового автомобіля, та отримавши від останнього свої документи на право керування транспортним засобом, а саме посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, вийшов з салону автомобіля.

В рамках службового розслідування капітан поліції ОСОБА_1 згідно статті 63 Конституції України від надання будь-яких пояснень відмовився.

ОСОБА_2 у своїх поясненнях підтвердив інформацію, що була зазначена в обставинах справи, додавши, що 17.01.2023 о 17:10 ОСОБА_2 зателефонував на гарячу лінію " НОМЕР_2 " та повідомив про подію, яка мала місце 17.01.2023.

ОСОБА_3 надала усні пояснення аналогічні за своїм змістом поясненням ОСОБА_2

ОСОБА_4 також підтвердила вищезазначені обставини, що ставляться у вину ОСОБА_1 .

В свою чергу, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач не надав доказів на спростування вказаних обставин.

Тому суд вважає, що встановлені в ході службового розслідування обставини свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських. Тобто, така поведінка поліцейського є недопустимою, суперечить інтересам служби, позаяк позивач присягнув з гідністю нести високе звання поліцейського, а натомість вчинив проступок, який дискредитує органи поліції та поліцейських в цілому.

Вчинки, що дискредитують працівників та, власне, органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Верховний Суд у постанові від 19.03.2020 по справі №360/3545/18 зазначив, що поняття "дискредитація" перебуває у тісному зв`язку із поняттям "дотримання морально-етичних норм" та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті. Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівників органів внутрішніх справ, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого стягнення - звільнення зі служби.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийняте рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач правильно кваліфіковав дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку. Також на позивача накладене дисциплінарне стягнення, співмірне із тяжкістю вчиненого проступку, яке застосоване за результатами проведення службового розслідування.

Позивач зазначив, що спірні накази прийняті на підставі матеріалів кримінального провадження №0000016. Однак останній вважає, що за відсутності вироку суду кримінальній справі відповідні матеріали не можуть бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Однак суд зазначає, що позивач звільнений саме за порушення службової дисципліни. Тобто, в цьому випадку порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення поліцейського, яке не пов`язано з кінцевим рішенням по кримінальній справі. Предметом службового розслідування було не вчинення позивачем злочину, а вчинення ним супутніх порушень службової дисципліни.

Верховний Суд сформував усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлений склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 по справі №160/6819/19.

При цьому, хоча оскаржувані накази і прийняті на підставі, зокрема, матеріалів кримінального провадження №0000016, однак вони ґрунтується на самостійних правових підставах.

Отже, слід враховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не пов`язане із кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування.

Таким чином, при звільненні позивача зі служби в поліції відповідач врахував тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, тому застосування до останнього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є законним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29017 , код ЄДРПОУ - 40108824)

Головуючий суддя О.Л. Польовий