Справа № 420/23036/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/23036/23

Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 05.12.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.07.2023р.: №№17997/15-32-24-04 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 392465,03грн., а саме за податковими зобов`язаннями у розмірі 313972,02грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 78493,01грн.; 17993/15-32-24-04 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 3060грн. за порушення пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203. п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2023р. позов задоволений, оскільки у позивача відсутній обов`язок реєстрації платником податку за своїм місцезнаходженням (місцем проживання), та відповідно у зв`язку з цим відсутнє заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість у загальній сумі 313972,02грн.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на документальне підтвердження встановлення фактів порушення позивачем Податкового кодексу України в частині перевищення суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахованої (сплаченої) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, яка сукупно перевищує 1000000грн.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 07.04.2023р. №2334-п, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, у зв`язку з надходженням від Єдиного Державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця від 03.06.2021р. №002005457, призначено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо дотримання ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 21.05.2018р. по 03.06.2021р. /а.с.18/

На підставі вказаного наказу, Головним управлінням ДПС в Одеській області направлено ОСОБА_1 повідомлення №172/15-32/24-04 щодо проведення з 15.06.2023р. документальної позапланової невиїзної перевірки щодо дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 21.05.2018р. по 03.06.2021р. /а.с.19/

У період з 15.06.2023р. по 21.06.2023р. посадовою особою Головного управління ДПС в Одеській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо дотримання ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 21.05.2018р. по 03.06.2021р., за результатом якої складено акт від 27.06.2023р. №17329/15-32-24-04.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.202.1 ст.202, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України, в наслідок чого встановлено неподання податкової декларації з податку па додану вартість за вересень 2020р., жовтень 2020р., листопад 2020р., грудень 2020р., січень 2021р., лютий 2021р., березень 2021р., квітень 2021р., травень 2021р.;

п.181.1 ст. 181, п.183.1, п.183.2 ст.183, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.п.194.1.1 п.194.1 ст.194 Податкового кодексу України у зв`язку з чим занижені податкові зобов`язання з податку на додану вартість у загальній сумі 313972,02грн., в тому числі за вересень 2020 року у сумі 67170,50 грн., жовтень 2020 року у сумі 39452,29грн., листопад 2020 року у сумі 34876,67грн., грудень 2020 року у сумі 33137,14грн., січень 2021 у сумі 35554,19грн., лютий 2021 року у сумі 28926,02грн., березень 2021 року у сумі 33516,51грн., квітень 2021 року у сумі 34653,18грн., травень 2021 року у сумі 6685,52грн. /а.с.22-44/

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 25.07.2023р.: №№17997/15-32-24-04 щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 392465,03грн., а саме за податковими зобов`язаннями у розмірі 313972,02грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 78493,01грн.; 17993/15-32-24-04 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 3060грн. за порушення пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203. п.202.1 ст.202 Податкового кодексу України. /а.с.47-50/

Не погоджуючись зі спірними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Статтею 79 ПК України врегульований порядок проведення документальної невиїзної позапланової перевірки, а саме вона здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених ст.ст. 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до ст.42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної ст.200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Так, наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 07.04.2023р. №2334-п, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, п.79.1 ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, у зв`язку з надходженням від Єдиного Державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця від 03.06.2021 року № 002005457, призначено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо дотримання ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 21.05.2018р. по 03.06.2021р. /а.с.18/

На підставі вказаного наказу, Головним управлінням ДПС в Одеській області направлено ОСОБА_1 повідомлення №172/15-32/24-04 щодо проведення з 15.06.2023р. документальної позапланової невиїзної перевірки щодо дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 21.05.2018р. по 03.06.2021р. /а.с.19/

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про дотримання податковим органом вимог ПК України щодо призначення документальної позапланої невиїзної перевірки ОСОБА_1 .

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 27.06.2023р. №17329/15-32-24-04, який підписано позивачем. /а.с.44/

Вищезазначеним актом встановлено порушення позивачем п.п.1, 2 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; п.85.2. ст.85 Податкового кодексу України. /а.с.93-96/

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, п.202.1 ст.202, п.203.1 ст.203 ПК України, в наслідок чого встановлено неподання податкової декларації з податку па додану вартість за вересень 2020р., жовтень 2020р., листопад 2020р., грудень 2020р., січень 2021р., лютий 2021р., березень 2021р., квітень 2021р., травень 2021р.;

п.181.1 ст. 181, п.183.1, п.183.2 ст.183, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.п.194.1.1 п.194.1 ст.194 ПК України у зв`язку з чим занижені податкові зобов`язання з податку на додану вартість у загальній сумі 313972,02грн., в тому числі за вересень 2020 року у сумі 67170,50грн., жовтень 2020 року у сумі 39452,29грн., листопад 2020 року у сумі 34876,67грн., грудень 2020 року у сумі 33137,14грн., січень 2021 у сумі 35554,19грн., лютий 2021 року у сумі 28926,02грн., березень 2021 року у сумі 33516,51грн., квітень 2021 року у сумі 34653,18грн., травень 2021 року у сумі 6685,52грн. /а,с.22-44/

Як вбачається з матеріалів справи, в період січень 2020р. - липень 2020р. ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець і був взятий на облік як платник єдиного внеску.

Згідно зі п.1, 2 п.180.1 ст.180 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платником податку є: будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному ст.183 цього розділу; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Відповідно до п.181.1 ст.181 ПК України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст.183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи. Якщо особи, не зареєстровані як платники податку, ввозять товари на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню згідно із законом, такі особи сплачують податок під час митного оформлення товарів без реєстрації як платники такого податку.

Якщо особа, яка відповідно до п.181.1 ст.181 цього Кодексу не є платником податку у зв`язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою (п.182.1 ст.182 ПК України).

Згідно з п.183.1, 183.2, 183.10 Податкового кодексу України, будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Так, податковий орган дійшов висновку про те, що за період січень 2020р. - липень 2020р. позивачем отримано дохід 1165125,25грн., та оскільки така сума перевищує 1000000грн., то позивач зобов`язаний був подати заяву про реєстрацію його в якості платника податку на додану вартість та подавати звітність з податку на додану вартість.

Разом з тим, в акті перевірки податковим органом не зазначено суму податку на додану вартість, яка вже була включена у вартість товару, що реалізовувався платником податку. Також, у акті перевірки не зазначено, що дохід в сумі 1165125,25грн. позивачем отримано від суб`єктів, звільнених від оподаткування ПДВ.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при відрахуванні з 1165125,25грн. податку на додану вартість у розмірі 20%, розмір доходу становить 932100,20грн., тобто, не перевищує 1000000грн.

Відтак, у позивача не виник обов`язок зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання), та відповідно у зв`язку з цим у позивача відсутнє заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість у загальній сумі 313972,02грн.

Згідно пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.202.1. ст.202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць з урахуванням таких особливостей: а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця; б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Пунктом 203.1. ст.203 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Оскільки, позивач у спірний період не був зареєстрований платником ПДВ, то у нього не було обов`язку подавати до контролюючого органу податкову звітність з ПДВ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Вищевикладені обставини дають підстави для висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень.

В апеляційній скарзі відповідач не навів будь-яких доводів, а також не надав жодних належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв